Справа № 461/4581/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Кротов О.Б. 
Провадження № 33/811/59/23                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Мироненка Дмитра Віталійовича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 26 грудня 2022 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 ,
захисника правопорушника – адвоката Мироненка Д.В. 

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
       Стягнуто із  ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.
       Згідно постанови судді, ОСОБА_1 21 серпня 2022 року о 22 год. 24 хв. у м. Львові на просп. Свободи, 31, керував автомобілем «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest» ARBL – 0777, 6810, тест позитивний, результат 1,60 % проміле, Drager ARBL - 0777 тест 2980. 
       В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Мироненко Д.В. покликається на те, що постанова місцевого суду прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки постанови не відповідають обставинам справи. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Стверджує, що відеозапис події є неналежним доказом, оскільки не є безперервним, крім цього, ОСОБА_1 не роз`яснено його прав та обов`язків. Апелянт також стверджує, що огляд водія на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. 
       Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити. 
       Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника – адвоката Мироненка Д.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
       Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема:  протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №147644 від 21 серпня 2022 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення;   постановою серії ЕАР №5786618 від 21 серпня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП; результатом тестування технічним пристроєм «Drager» на стан сп`яніння, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 – 1,60 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
        Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №147641  від 21 серпня  2022 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта. 
               Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у такому. 
               Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.         Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.
При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.         Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. 
       Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку, і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції, в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
        Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги  в частині недоведення факту керування транспортним засобом  ОСОБА_1 ,  оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема,  постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5786618, згідно з якою  ОСОБА_1  21 серпня 2022 року о 22:24 в м.Львові  на просп. Свободи, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.36 «Пішоходна зона» та здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 г ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. 
       Крім цього апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
       Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 – адвокату Мироненку Д.В. в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,- 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Мироненка Д.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 26 грудня 2022 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                  Галапац І.І.