ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року	Львів	Справа № 380/7272/22 пров. № А/857/16045/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Качмара В.Я.
з участю секретаря судового засідання     Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року (суддя першої інстанції Коморний О.І., м. Львів, повний текст складено 10.10.2022)

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу  начальника ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області № 74 від 14.02.2022 «Про призначення службового розслідування; визнати протиправним та скасування наказу начальника ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області № 156 від 13.03.2022 «Про продовження строків проведення службового розслідування; визнання протиправним та скасування наказу начальника ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області № 126 від 22.04.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 у вигляді зауваження».
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 19.10.1999 проходив службу в органах внутрішніх справ, в тому числі і з 07.11.2015 в Національній поліції України. Наказом начальника ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області полковника поліції Івана Малиша № 216 від 22.04.2022, на думку позивача, безпідставно, з порушенням Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» та Наказу МВС України № 893 від 07.11.2018 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у вигляді зауваження. Вказує, що 13.01.2022 на рапорт т.в.о. начальника СКП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 13.01.2022 надав письмове пояснення про відсутність на робочому місці з поважних причин. При цьому про службове розслідування йому не було повідомлено і пояснень в його межах  надати йому не було запропоновано. Наказ про притягнення до відповідальності вважає протиправним, оскільки були порушені його права, передбачені ст. 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», п. 2 розділу 4 Наказу МВС України № 893 від 07.11.2018 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2022 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано  наказ начальника ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області № 126 від 22.04.2022 полковника поліції ОСОБА_4 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 у вигляді зауваження». В іншій частині позову відмовлено. 
Із таким судовим рішенням в частині задоволення позову не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій,  посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове – про задоволення позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що службовим розслідування доведено факт вчинення   ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, оскільки він не з`явився на нараду і не повідомив про  причини. Службове розслідування проведено у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Дисциплінарним статутом та Порядком 893 не встановлено обов`язку для дисциплінарної комісії ознайомлювати особу, відносно якої проводиться службове розслідування, з матеріалами та висновком службового розслідування. 
У судовому засіданні представник апелянта Григоришин А.В. підтримала апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені. 
Позивач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та пояснив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оскаржуваного наказу про притягнення його до відповідальності і порушення процедури службового розслідування. Зауважив, що пояснення щодо рапорту керівника про відсутність його на нараді він надав того ж дня 13 січня 2022 року і саме цю дату він вказав під текстом даного документу поряд з підписом. Про службове розслідування він не знав і пояснень в межах цього розслідування йому не було запропоновано дати. 
Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, показання свідка, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом начальника Львівського  районного управління поліції №2 Головного управління Національної  поліції  у Львівській області № 74 від 14.02.2022 призначено службове розслідування у формі письмового провадження у зв`язку з тим, що 24 січня 2022 року на ім`я начальника ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області надійшли матеріали щодо порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 (далі - СКП ВП № 1) ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_1 (а.с.95).
Наказом № 156 від 13.03.2022 продовжено термін службового розслідування у зв`язку з необхідністю проведення додаткового опитування окремих працівників та керівництва ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області та з метою об`єктивного і неупередженого прийняття рішення у службовому розслідуванні (а.с.96).
14.04.2022 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни працівником ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області (а.с.84-94).
Згідно висновку службового розслідування, дисциплінарна комісія, дослідивши обставини справи, що стали підставою для проведення службового розслідування, уважала такими, що знайшли своє підтвердження (а.с.94).
Наказом № 216 від 22.04.2022, за порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII, та пп. 1-3 Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, працівників апарату, відділів та відділень ГУНП у Львівській області, затвердженого наказом ГУНП у Львівській області від 21.12.2019 № 3911, керуючись п.п. 1 п. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення – зауваження.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність вказаного наказу з таких підстав. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №580).
Згідно зі ст. 3 вказаного Закону "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
За приписами ч. 1 ст. 19 Закону "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджуються законом.
Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі по тексту Статут) затверджений Законом України від 15 березня 2018 року N 2337-VIII.
Відповідно до ст. 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених  Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно статті 12 Дисциплінарного статут Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.
Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з посади.
Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед  законом  незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Відповідно до статті  14 Статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед  законом  незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно статті  18 Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених  Кримінальним процесуальним кодексом України,  законами України "Про захист персональних даних",  "Про державну таємницю"  та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, не допускається, а підлягає відкладенню до його протверезіння.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським.
У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.
Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.
Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.
Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених  Кримінальним процесуальним кодексом України,  законами України "Про захист персональних даних",  "Про державну таємницю"  та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок).
Відповідно до п.2 розділу IV Порядку, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:
надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;
ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;
подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;
користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Як вже було зазначено раніше, наказом № 74 від 14.02.2022 призначено службове розслідування щодо вчиненого ОСОБА_1 діяння. 
Однак, як видно з матеріалів справи, позивача з наказом про призначення службового розслідування не ознайомлено. Також відсутні докази повідомлення його про проведення такого службового розслідування з наданням можливості ознайомитись з його матеріалами. 
Судом встановлено, що позивачу не було запропоновано під час службового розслідування подати пояснення щодо фактів, які підлягали перевірці. 
Як видно з матеріалів справи, позивачем надавалися пояснення щодо вчинення порушення службової дисципліни 13.01.2022 (а.с.103), однак долученою копією ГУ НП у Львівській області ЛРУП №2 надані пояснення ОСОБА_1 датовані на першій сторінці 13.03.2022 (а.с.101), хоча позивачем власноручно вказана дата 13.01.2022.
Тобто ці пояснення були надані ОСОБА_1 ще до призначення службового розслідування, а тому їх не можна брати до уваги як такі, що були подані на реалізацію ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та п.2 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України.
При цьому, зазначення у бланку пояснення на першому аркуші дати його відібрання заступником начальника сектору кадрового забезпечення Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 13.03.2022 не спростовує документально підтвердженого твердження позивача, що такі були подані ним особисто 13 січня 2022 року. 
У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_5 не вказав чітко спосіб і дату отримання від позивача пояснень, тобто його показами не підтверджено факт відібрання ним пояснень в межах службового розслідування саме 13 березня 2022 року. 
Також у судовому засіданні сам позивач пояснив, що давав пояснення керівництву відділу з приводу відсутності на нараді 13 січня 2022 року лише один раз того ж дня. При цьому про службове розслідування він не знав і подати пояснення або ознайомитись з матеріалами службового розслідування йому запропоновано не було. 
Такі доводи позивача відповідачем не спростовувались .
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено право позивача на захист під час проведення службового  розслідування. 
Таке порушення є істотним і безпосередньо впливає на правомірність прийнятого за результатами службового розслідування рішення. 
Враховуючи викладене, наказ начальника ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області № 126 від 22.04.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 у вигляді зауваження» винесений на підставі службового розслідування без забезпечення права позивача захист та на участь у розслідуванні щодо нього є протиправним.
Враховуючи викладене, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року в частині задоволення позову є законним і обґрунтованим. 
Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а тому її слід відхилити.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення  суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 13.03.2023 у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді Затолочного В.С.