СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року                                         м. Харків                        Справа № 922/977/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д. , суддя  Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.
та представників учасників справи:
стягувача – Гончаренко Н.А. (в режимі відеоконференції);
боржника – Гарагуля В.А.
ВДВС – не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (вх.№1272Х/1-43) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.11.2022 (суддя Т.О.Пономаренко) у справі №922/977/22, 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" (61058, Харківська область, м. Харків, вул. Ромена Роллана, буд. 12; код ЄДРПОУ: 33675278); 
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, пр. Московський, буд. 199; код ЄДРПОУ: 05762269);
про стягнення коштів, -
за участю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), -

ВСТАНОВИВ: 

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.09.2022 у справі №922/977/22 позов Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" грошові кошти в сумі 27 249 502,47 грн., з яких: основний борг у розмірі 24 692007,84 грн., суму 3% річних у розмірі 263885,31 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 2 293609,32 грн., а також судовий збір у розмірі 408 742,54 грн.
Вирішено, що відповідно до ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України органом (особою), що буде виконувати рішення, здійснювати нараховування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 24 692007 (двадцять чотири мільйони шістсот дев`яносто дві тисячі сім) грн. 84 коп., починаючи з 30.06.2022 року і до моменту остаточного виконання рішення суду.
10.11.2022 року від представника Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" надійшла скарга на дії державного виконавця (вх.№13855 від 10.11.2022).
Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі №922/977/22 у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на дії державного виконавця відмовлено.
Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" з вказаною ухвалою не погодилось та посилаючись на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі №922/977/22 та задовольнити скаргу на дії державного виконавця, зокрема визнати неправомірними його дії. 
В обґрунтування скарги зазначає, що станом на цей час (час відкриття виконавчого провадження) АТ “Українські енергетичні машини” знаходиться на території громади, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Відповідно до абз.15 п.102 розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України “Про виконавче провадження” забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій. Отже, виконавчі дії у вигляді відкриття виконавчого провадження №70292357 та винесення постанов про стягнення виконавчого збору та арешт коштів підприємства боржника по вказаному провадженню наразі є передчасними та такими, що не відповідають Закону.
На переконання представника скаржника АТ “Українські енергетичні машини” вважає незаконним та таким, що не відповідає вимогам законодавства дії щодо територіальності відкриття виконавчого провадженням №70292357 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Апелянт також, посилається на пункт 12 частини 1 статті 34 Закону України “Про виконавче провадження”, згідно з яким включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій щодо них, представник скаржника зазначив, що розпорядженням Кабінету Міністрів України №36-р від 16.01.2019 затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності. 26.08.2021 розпорядженням Кабінету Міністрів України №1005-р доповнено перелік об`єктів великої приватизації державної власності додатковою позицією: “ 05762269 Акціонерне товариство “Турбоатом” 75, 22407664”. 27.08.2021 відповідно до рішення позачергових загальних зборів, Акціонерне товариство “Турбоатом” перейменовано у Акціонерне товариство “Українські енергетичні машини”, у зв`язку з чим розпорядженням Кабінету Міністрів України №1228-р від 06.10.2021 в перелік об`єктів приватизації внесені відповідні зміни щодо назви товариства.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2022 для розгляду справи №922/977/22 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 відмовлено Акціонерному товариству "Українські енергетичні машини" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі №922/977/22 залишено без руху; Акціонерному товариства "Українські енергетичні машини" ухвалено усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.
Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" подало клопотання про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 05.12.2022 (вх.№6621 від 01.11.2022). До вказаного клопотання апелянт додав платіжне доручення №3987 від 05.12.2022 на суму 2481,00 грн.
07.12.2022 суддею Терещенко О.І. подано заяву про самовідвід, в обґрунтування якої зазначено, що оскільки з одним із заступників генерального директора Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (попередня назва - АТ "Турбоатом"), який входить до керівного персоналу, вона має дружні стосунки, з метою усунення будь-яких сумнівів у її об`єктивності та неупередженості, заявлено самовідвід.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 у справі №922/977/22 задоволено заяву судді Терещенко О.І. про самовідвід у справі №922/977/22. Апеляційну скаргу (вх.№1272) передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 ГПК України.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2022 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Геза Т.Д., суддя Склярук О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі №922/977/22 та призначено справу до розгляду на "25" січня 2023 р. о 13:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 132.
Від представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" адвоката Гончаренко Наталії Андріївни (вх.№8227 від 15.12.2022) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Від представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" адвоката Гончаренко Наталії Андріївни (вх.№2ел 52 від 02.01.2023) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 задоволено клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" адвоката Гончаренко Наталії Андріївни (вх.№2ел 52 від 02.01.2023) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.
ДВС не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
В судове засідання 25.01.2023 з`явились представники стягувача (в режимі відеоконференції) та боржника. 
Представник боржника підтримує свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити. 
Представник стягувача заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.
ДВС належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданими йому процесуальними правами не скористався та в судове засідання не з`явився, свого повноважного представника не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності ДВС за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників стягувача та боржника, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Харківської області від 07.09.2022 позов Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" грошові кошти в сумі 27 249 502,47 грн., з яких: основний борг у розмірі 24 692 007,84 грн., суму 3% річних у розмірі 263 885,31 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 2 293 609,32 грн., а також судовий збір у розмірі 408 742,54 грн.
Вирішено, що відповідно до ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України органом (особою), що буде виконувати рішення, здійснювати нараховування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 24 692 007 (двадцять чотири мільйони шістсот дев`яносто дві тисячі сім) грн. 84 коп., починаючи з 30.06.2022 і до моменту остаточного виконання рішення суду.
Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 14.09.2022 стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 140 000,00 грн.
11.10.2022 на виконання вище вказаних рішень видано відповідні накази.
10.11.2022 через електронну скриньку суду від представника Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" надійшла скарга на дії державного виконавця (вх.№13855 від 10.11.2022), в якій просить суд:
1) Визнати неправомірними дії примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - старшого державного виконавця Гречух О.Я. щодо винесення:
- Постанови від 09.11.2022 про відкриття виконавчого провадження №70292357 з примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 14.09.2022 року по справі №922/977/22 про стягнення з АТ “Українські енергетичні машини” на користь ПрАТ “Енергетична компанія “Барвінок” грошових коштів на загальну суму 30 424 472, 47 грн.;
- Постанови від 09.11.2022 по виконавчому провадженню №70292357 про (накладення) стягнення виконавчого збору з АТ “Українські енергетичні машини”;
- Постанови про арешт коштів АТ “Українські енергетичні машини” на загальну суму 30 424 472, 47 грн.
2) Скасувати:
- Постанову від 09.11.2022 року про відкриття виконавчого провадження № 70292357 з примусового виконання рішення Господарського суду Харківської області від 14.09.2022 року по справі № 922/977/22 про стягнення з АТ “Українські енергетичні машини” на користь ПрАТ “Енергетична компанія “Барвінок” грошових коштів на загальну суму ЗО 424 472,47 грн.;
- Постанову від 09.11.2022 р. по виконавчому провадженню № 70292357 про (накладення) стягнення виконавчого збору з АТ “Українські енергетичні машини”;
- Постанову про арешт коштів АТ “Українські енергетичні машини” на загальну суму 30 424 472, 47 грн.
В обґрунтування скарги зазначає, що станом на цей час (час відкриття виконавчого провадження) АТ “Українські енергетичні машини” знаходиться на території громади, яка розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Відповідно до абз.15 п.102 розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України “Про виконавче провадження” забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій. Отже, виконавчі дії у вигляді відкриття виконавчого провадження №70292357 та винесення постанов про стягнення виконавчого збору та арешт коштів підприємства боржника по вказаному провадженню наразі є передчасними та такими, що не відповідають Закону.
На переконання представника скаржника АТ “Українські енергетичні машини” вважає незаконним та таким, що не відповідає вимогам законодавства дії щодо територіальності відкриття виконавчого провадженням №70292357 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Також, посилаючись на пункт 12 частини 1 статті 34 Закону України “Про виконавче провадження”, згідно з яким включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій щодо них, представник скаржника зазначив, що розпорядженням Кабінету Міністрів України №36-р від 16.01.2019 затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності. 26.08.2021 розпорядженням Кабінету Міністрів України №1005-р доповнено перелік об`єктів великої приватизації державної власності додатковою позицією: “ 05762269 Акціонерне товариство “Турбоатом” 75, 22407664”. 27.08.2021 відповідно до рішення позачергових загальних зборів, Акціонерне товариство “Турбоатом” перейменовано у Акціонерне товариство “Українські енергетичні машини”, у зв`язку з чим розпорядженням Кабінету Міністрів України №1228-р від 06.10.2021 в перелік об`єктів приватизації внесені відповідні зміни щодо назви товариства.
Разом з цим, як стверджує представник скаржника, державним виконавцем не виконана вимога ст.28 Закону України “Про виконавче провадження” щодо доведення до відома боржника документів виконавчого провадження шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. 
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.11.2022 відмовлено в задоволені скарги (вх.№13855 від 10.11.2022) представника Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на дії Старшого Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Гречух О.Я. 
При розгляді скарги боржника місцевий суд дійшов висновку, що оскаржувані дії старшого Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Гречух О.Я. були вчинені відповідно до закону та в межах його повноважень.
Крім того, судом зазначено, що вимога скаржника про скасування постанов від 09.11.2022 року про відкриття виконавчого провадження №70292357, від 09.11.2022 про стягнення виконавчого збору та від 09.11.2022 про арешт коштів АТ “Українські енергетичні машини” в даному випадку не є належним способом захисту та не відповідає нормам чинного законодавства.
Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, винесене за результатами розгляду скарги АТ “Українські енергетичні машини” про визнання неправомірними дії примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - старшого державного виконавця Гречух О.Я. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; постанови про (накладення) стягнення виконавчого збору з боржника; постанови про арешт коштів боржника на загальну суму 30 424 472, 47 грн.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК  України).
Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно із частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (стаття 339 ГПК України).
Враховуючи зміст наведених норм, розглядаючи скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо їх (рішень, дій, бездіяльності) правомірності/неправомірності, суд має надати оцінку законності дій останнього, тобто встановити, чи було ним дотримано приписи законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, та саме в залежності від вказаних обставин, дійти висновку про задоволення або відмову у задоволенні скарги.
11.10.2022 рішення Господарського суду Харківської області від 07.09.2022 у справі №922/977/22 набрало законної сили, на підставі чого судом на виконання зазначеного рішення видано відповідний наказ.
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження номер за АСВП: 70292357, Приватне акціонерне товариство "Енергетична компанія "Барвінок" звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою вих.№40 від 28.10.2022 про примусове виконання рішення га відкриття виконавчого провадження, в якій просило прийняти до виконання судовий наказ виданий 11.10.2022 Господарським судом Харківської області, на виконання рішення суду від 07.09.2022 у справі №922/977/22, про стягнення з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" грошових кошти в сумі 27 249 502,47 грн., а також 408 742,54 грн. судового збору.
В заяві стягувач повідомив, що місцезнаходження Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" у м. Харкові Харківської області, але стягувачу відомо, що у боржника є відкритий рахунок в АТ“ТАСКОМБАНК” (м. Київ, 01032, вуя. Сімона Петлюри, 30) IBAN НОМЕР_1 .
Наявність рахунку у Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" в зазначеному банку підтверджується додатковими угодами, укладеними боржником, як переможцем державних тендерів, зокрема, Додатковою угодою №1 від 21.09.2022 до Договору №15-6080/53-123-04-21-07175 від 08.10.2021, укладеною з Державним підприємством “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, яку у відповідності до вимог Закону України “Про публічні закупівлі” розміщено на майданчику Prozorro за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-09-14-000327-a, та Додатковою угодою №6 від 03.10.2022 до Договору №15-1430 від 17.03.2021, укладеною з Приватним акціонерним товариством “Укргідроенерго”, яку у відповідності до вимог Закону України “Про публічні закупівлі” розміщено на майданчику Prozorro за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-02-17-003138-с.
Як вбачається із зазначених додаткових угод, Акціонерним товариством “Українські енергетичні машини” в графі “Банківські реквізити” зазначено поточний рахунок № IBAN НОМЕР_2 в АТ “ТАСКОМБАНК”, адреса банку: Україна, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.
Відповідні додаткові угоди оприлюднені через авторизований електронний майданчик на веб-порталі уповноваженого органу Prozorro.gov.ua.
З огляду на зазначене, у Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” є відкритий поточний рахунок в АТ “ТАСКОМБАНК”, місця знаходження відділення якого є м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30.
Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження 09.11.2022 державним виконавцем було отримано від Державної фіскальної служби України відповідь на запит №:150903548 від 09.11.2022 про наявні рахунки у боржника.
Окрім того, згідно офіційного державного веб-порталу з відкритими даними про використання розпорядниками та одержувачами публічних коштів державного та місцевих бюджетів у боржника наявні кошти у АТ Укрексімбанк м. Київ, вул. Антоновича, 127.
Таким чином, станом на день відкриття виконавчого провадження у боржника було наявне майно (кошти на рахунках) на території м. Києва, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України “Про виконавче провадження”).
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону України “Про виконавче провадження”).
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України “Про виконавче провадження” виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Частиною 4 статті 24 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Таким чином, стягувач скористався своїм правом передбаченим статтею 24 Закону України “Про виконавче провадження” на вибір місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання наказу Господарського суду Харківської області від 11.10.2022 у справі №922/977/22 на території, на яку поширюються їхні функції.
09.11.2022 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух Олегом Ярославовичем було винесено постанову ВП №70292357 про відкриття виконавчого провадження.
Також, 09.11.2022 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух Олегом Ярославовичем в межах виконавчого провадження ВП №70292357 було винесено постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника.
Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року по справі №904/7326/17 звернула увагу на те, що виконання судового рішення має бути зручним насамперед для стягувача і не створювати для нього зайвих перешкод і витрат. Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника.
Посилаючись на рішення ЄСПЛ від 5 липня 2012 року у справі “Глоба проти України”, Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2018 року по справі №905/3542/15 підкреслив, що основна мета виконавчого провадження – виконання судового рішення, яке у державі, що визнала верховенство права, не може залишатися невиконаним на шкоду одній із сторін, а держава повинна вжити усіх необхідних кроків, у межах своєї компетенції, для виконання остаточного рішення суду.
Згідно правових висновків Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №905/64/15, за змістом норм чинного законодавства, що регулюють питання, пов`язані з виконанням судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, є підставою для початку здійснення виконавцем примусового виконання рішення. Оригінал (дублікат) виконавчого документа подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця разом із заявою про примусове виконання рішення.
Вимоги до форми і змісту заяви про примусове виконання рішення визначені у частинах другій - четвертій статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", а також у пункті 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (далі по тексту - Інструкція).
Відповідно до абзацу 12 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції (у редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.
Передбачена цією нормою необхідність стягувача додати до заяви докази місцезнаходження майна боржника обумовлена необхідністю обґрунтування та доведення стягувачем виконавцю такого критерію як місцезнаходження майна боржника та лише в ракурсі того, що майно боржника знаходиться на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби. Зазначена норма передбачає надання стягувачем лише доказів місцезнаходження майна боржника на цій території, а не доказів фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна.
Зазначена норма Інструкції (у разі, якщо стягувач в якості майна боржника зазначає грошові кошти) не може тлумачитися як така, що передбачає обов`язок стягувача додавати до заяви про примусове виконання рішення докази фактичної наявності грошових коштів на банківських рахунках боржника, оскільки у разі такого її тлумачення (застосування) ця норма суперечила б статті 60 та пункту 1 частини першої статті 61 Закону України "Про банки і банківську діяльність", за змістом яких відомості про банківські рахунки клієнтів, фінансово-економічний стан клієнтів є банківською таємницею, забезпечення збереження якої є обов`язком банку, зокрема шляхом обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю. Аналіз наведених норм Закону України "Про банки і банківську діяльність" свідчить про те, що стягувач, який не входить до кола осіб, які мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю, та не є особою, якій відповідно до частини першої статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк може розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, обмежений у можливостях надати органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю відомості про стан рахунків боржника у банках. Таке тлумачення цієї норми Інструкції також суперечить частині перші статті 19 Конституції України, за змістом якої ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.05.2021 у справі №905/64/15 дійшла висновку, що відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника виконавець має дослідити цей критерій не в ракурсі фактичного знаходження майна у його (зазначеному стягувачем) місцезнаходженні, а саме для встановлення обставини наявності майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, за формальними ознаками: по доданим стягувачем до заяви про примусове виконання рішення доказам місцезнаходження майна боржника на такій території. Встановлення обставин фактичної наявності майна боржника у його місцезнаходженні (зазначеному стягувачем) (у тому числі і грошових коштів) відноситься до дій виконавця з розшуку майна боржника, які вчиняються у процесі здійснення виконавчого провадження після прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження.
Відповідна правова позиція Верховного Суду також викладена в постанові від 01 грудня 2021 року у справі №922/2665/17.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку державний виконавець мав право приймати до виконання наказ суду за місцезнаходженням майна боржника, а саме грошових коштів боржника на рахунках у банківських установах міста Києва, а тому державний виконавець не порушив вимог щодо територіальності при відкритті ним виконавчого провадження.
Також в матеріалах справи міститься відповідь Департаменту ДВС від 10.11.2022 за вих.№105156/132322-33-22/20.4.2 на звернення Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок", де зазначено, зокрема, що умови і порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначає Закону України “Про виконавче провадження”.
Відповідно до п.10-2 розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону України “Про виконавче провадження”, забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.
Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Акціонерного товариства “Українські енергетичні машини” є м. Харків, проспект Героїв Харкова, буд.199.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 “Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 жовтня 2022 року” Харківська міська територіальна громада віднесена до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.
Однак місто Київ, на території якого у боржника було виявлено майно (грошові кошти на рахунках), до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на день відкриття виконавчого провадження ВП №70292357 віднесено не було.
Таким чином, виконавче провадження ВП №70292357 було відкрито на території міста Києва, яка не відноситься до територій зазначених у Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та не підпадає під заборону, встановлену положеннями п.10-2 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про виконавче провадження”.
Судами встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України №36-р від 16.01.2019 р. затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності.
26.08.2021 розпорядженням Кабінету Міністрів України №1005-р доповнено перелік об`єктів великої приватизації державної власності додатковою позицією: “05762269 Акціонерне товариство “Турбоатом” 75, 22407664”.
27.08.2021 відповідно до рішення позачергових загальних зборів, Акціонерне товариство “Турбоатом” перейменовано у Акціонерне товариство “Українські енергетичні машини”, у зв`язку з чим розпорядженням Кабінету Міністрів України №1228-р від 06.10.2021 в перелік об`єктів приватизації внесені відповідні зміни щодо назви товариства.
Відповідно до вимог п.12 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Згідно з ч.2 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.
Як свідчать матеріали справи, 10.11.2022 Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" звернулось до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух Олега Ярославовича із заявою від 09.11.2022 №27-125 про скасування постанови державного виконавця від 09.11.2022 р. про арешт коштів АТ “Українські енергетичні машини”, в якій просило суд скасувати постанову від 09.11.2022 року про арешт коштів АТ “Українські енергетичні машини” по виконавчому провадженню №70292357 та постанову про відкриття виконавчого провадження №70292357.
У вказаній заяві АТ “Українські енергетичні машини” повідомило старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречух Олега Ярославовича, що розпорядженням Кабінету Міністрів України №1005-р від 26.08.2021 доповнено перелік об`єктів великої приватизації державної власності додатковою позицією АТ “Турбоатом”.
11.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. Копії зазначеної постанови направлено сторонам виконавчого провадження.
Відповідно до ст.26 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Статтею 18 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 52 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 56 Закону України “Про виконавче провадження”, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Наявність накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна, крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, не перешкоджає продажу шляхом приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно.
З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що державним виконавцем, на виконання вимог статті 56 Закону України “Про виконавче провадження”, відкрито виконавче провадження за місцем майна боржника та, зокрема, винесено постанови про накладення арешту на майно боржника в межах суми бору.
Так, відповідно до вимог п.12 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Згідно з ч.2 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.
Судова колегія звертає увагу, що чинним законодавством України не зобов`язано державного виконавця самостійно встановлювати обставини щодо включення єдиного майнового комплексу боржника до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Боржником надані листи до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.10.2022 та від 26.10.2022, якими боржник повідомляв виконавчий орган, що знаходиться за адресою: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13 про наявність судового рішення Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 та якими повідомляв відповідний виконавчий орган про наявність підстав для зупинення виконавчих дій, у разі його пред`явлення до виконання.
Доказів того, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України доведено до відома, зокрема, Старшого Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Гречух О.Я. про наявність обставин, зазначених боржником у вищенаведених листах матеріали справи не містять. 
Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством встановлено обов`язок виконавця зупинити виконавче провадження у разі встановлення обставини щодо включення єдиного майнового комплексу боржника до переліку об`єктів малої або великої приватизації, а не заборону відкриття виконавчого провадження чи накладення арешту стосовно такого боржника.
Як свідчать матеріали виконавчого провадження, державний виконавець зупинив виконавчого провадження №70292357 на підставі п.12 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" не порушуючи вимоги ч.2 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".
При цьому, частиною 4 статті 35 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).
За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").
Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення у справі "Фуклев проти України" від 07.06.2005).
Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення у справі "Comingersoll S. A." проти Португалії").
Оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наданий боржником договір №26006000123701-980-351618, укладений з АТ "УКРЕКСІМБАНК" в особі філії у м. Харкові, не носить у собі жодної доказової бази, оскільки підставою для відкриття провадження у справі було місцезнаходження майна боржника у м. Києві, а саме відкритий рахунок в АТ “ТАСКОМБАНК” (м. Київ, 01032, вул. Симона Петлюри, 30) IBAN НОМЕР_2 .
Надані боржником договір №1232026 банківського рахунку та комплексного надання послуг від 20.07.2022, укладеного з АТ “ТАСКОМБАНК” в особі Центрального відділення (м. Київ) та від 15.11.2022 вих.№948/507 лише підтверджують, що старший державний виконавець Гречух Олег Ярославович мав право приймати до виконання судовий наказ за місцезнаходженням майна боржника, а тому виконавець не порушив вимог щодо територіальності при відкритті ним виконавчого провадження.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог чинного законодавства та в межах повноважень. 
Наведене свідчить, що доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі №922/977/22 - без змін.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 271 п.1 ч.1 ст.ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі №922/977/22 залишити без змін. 

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 03.02.2023.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                           Т.Д. Геза  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук