ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року	Львів	Справа № 159/4218/22 пров. № А/857/127/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судового засідання                    Юрченко М.М.,
позивача                                                                      ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні  в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, інспектора УПП у Волинській області Фіщука Юрія Ярославовича про скасування постанови,-

суддя (судді) в суді першої інстанції – Шишилін О.Г., 
час ухвалення рішення – 14:19:57,
місце ухвалення рішення – м. Ковель, 
дата складання повного тексту рішення – 14 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, інспектора УПП у Волинській області Фіщука Юрія Ярославовича,  в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5988613, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6  ст. 121    КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 жовтня 2022 року інспектором УПП у Волинській області Фіщуком Ю.Я. прийнято постанову серії ЕАР № 5988613, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6  ст. 121  КУпАП  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн за порушення вимог  п. 2.9. «в»  ПДР  України   - за керування автомобілем Renault Megane з номерними знаками НОМЕР_1 , які не належать даному транспортному засобу. Не погоджуючись із постановою, вказує, що номерний знак НОМЕР_1 було отримано ТзОВ «Люкс Моторс Плюс» у сервісному центрі МВС України. Зазначає, що 06 жовтня 2022 року він переганяв транспортний засіб для продажу на ринок м. Луцька, керуючи транспортним засобом на законних підставах, зокрема, відповідно до довіреності ТзОВ «Люкс Моторс Плюс» від 06 жовтня 2022 року його було уповноважено перевозити та переганяти по території України транспортний засіб Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , для відповідального зберігання та представляти інтереси товариства щодо реалізації цього автомобіля. 
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2022 року постанову інспектора УПП серії ЕАР № 5988613 від 06.10.2022 року залишено без змін, а позовну заяву без задоволення. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на момент керування 06 жовтня 2022 року транспортним засобом марки Renault Megane  з номерними знаками № НОМЕР_1 позивач не був фактичним покупцем транспортного засобу, що набув би право керування таким транспортним засобом, на підставі документів визначених п. 16  постанови КМУ від 11 листопада 2009 року № 1200. Крім того, факт видачі ТОВ «ЛЮКС МОТОРС ПЛЮС» номерного знаку для разових поїздок 03ВР6115 не відповідає вимогам п. 34  постанови КМУ від 11 листопада 2009 року № 1200, адже такий підлягав видачі лише у разі продажу транспортного засобу, що ввезений з-за кордону та інформація про видачу вказаного номерного знаку підлягає зазначенню в акті огляду реалізованого транспортного засобу та в акті приймання-передачі, а не митній декларації, як про це зазначає позивач. Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що 06 жовтня 2022 року позивачем здійснювалось керування транспортним засобом марки Renault Megane з номерними знаками, які не належать даному транспортному засобу, адже видача номерного знаку для разових поїздок була здійснена ТОВ «ЛЮКС МОТОРС ПЛЮС» безпідставно та з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством. Таким чином, позивачем було порушено вимоги  п. 2.9 «в» ПДР  України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6  ст. 121 КУпАП.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким  адміністративний позов задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що номерний знак НОМЕР_1 згідно акту прийому-передачі № 486 від 26 листопада 2021 року було отримано  ПП «Люкс Моторс Плюс» в ГСЦ МВС України, про що було поставлено відмітку в митній декларації № UA205050/2022/058883. Вказує, що відповідно до п. 47-48 Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 передбачено, що на транспортні засоби, що доставляються своїм ходом до місця державної реєстрації з підприємств-виробників, авторемонтних підприємств, торговельних організацій, з-за кордону, а також на зняті з обліку транспортні засоби видаються номерні знаки для разових поїздок строком на два місяці; відмітка про видачу номерних знаків для разових поїздок робиться в реєстраційних документах або в документах, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів. Враховуючи вищевказане, вважає, що номерні знаки НОМЕР_1 , які використовувались на автомобілі, яким він керував 06 жовтня 2022 року, видані на законних підставах.
У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, у своїх поясненнях покликався на доводи в ній викладені.
Відповідачі в судове засідання не прибули, явку уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 06 жовтня 2022 року, інспектором 4 роти 1 батальйону УПП у Волинській області Фіщуком Ю.Я., відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАР № 5988613 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 6  ст. 121 КУпАП  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за порушення вимог  п. 2.9. «в» ПДР  України за керування  06 жовтня 2022 року о 12 годині 20 хвилин по вулиці Єршова в м. Луцьку автомобілем Renault Megane з номерними знаками НОМЕР_1 , які не належать даному транспортному засобу (а.с.5).
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.
Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Завданням  Кодексу України про адміністративні правопорушення  (далі –  КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання  Конституції  і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Ст. 7 КУпАП  передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно зі  ст. 9 КУпАП  правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Із матеріалів справи слідує, що сторони не оспорюють факт настання події, яка вказана у оскаржуваній постанові серії ЕАР № 5988613, а також порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Спірним у цій справі є встановлення обставин належності транспортному засобу Renault Megane номерного знаку НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 5  ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»  учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Частина 6  ст. 121 КУпАП  передбачає, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з  п.1.9. ПДР  України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За змістом  п.30.1 ПДР  власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Відповідно до  п.30.2 ПДР  на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).
Згідно з п.2.9 «в»  ПДР  України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Згідно з п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388  (далі – Порядок № 1388, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
Відповідно до п. 4 Порядку № 1388 сервісні центри МВС ведуть облік торговельних організацій, підприємств-виробників та суб`єктів господарювання, діяльність яких пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, забезпечують їх номерними знаками для разових поїздок, бланками актів приймання-передачі транспортних засобів установленого зразка із сплатою вартості зазначених номерних знаків і бланків, розробляють порядок видачі таких бланків, обліку та контролю за їх використанням, надають відповідним територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки за їх запитами відомості про державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів (за винятком легкових автомобілів, причепів до них, мотоциклів, мотоколясок та мопедів).
Згідно з п. 7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.
Відповідно до п.47,48 Порядку №1388 на транспортні засоби, що доставляються своїм ходом до місця державної реєстрації з підприємств-виробників, авторемонтних підприємств, торговельних організацій, з-за кордону, а також на зняті з обліку транспортні засоби видаються номерні знаки для разових поїздок строком на два місяці. Відмітка про видачу номерних знаків для разових поїздок робиться в реєстраційних документах або в документах, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів.
Як слідує з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6  ст. 121 КУпАП  та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за порушення вимог  п. 2.9. «в» ПДР  України за керування  06 жовтня 2022 року о 12 годині 20 хвилин по вулиці Єршова в м. Луцьку автомобілем Renault Megane з номерними знаками НОМЕР_1 , які не належать даному транспортному засобу.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те,  що правомірність придбання транспортного засобу «Renault Megane» підтверджується, зокрема, копією митної декларації № UA205050/2022/058883 від 16 вересня 2022 року (а.с.8).
На придбаному транспортному засобі був встановлений номерний знак для разових поїздок « 03ВР6115», що підтверджується митною декларацією № UA205050/2022/058883, на якій міститься штамп-відмітка про видачу номерного знаку для разових поїздок та відповідає вимогам п.47, 48 Порядку №1388 (а.с.8).
Згідно з довідкою від 13 жовтня 2022 року, виданою директором ТзОВ «Люкс Моторс Плюс», номерні знаки для разових поїздок № 03ВР6115 належать ТзОВ «Люкс Моторс Плюс» та отримані в РСЦ (а.с.11).
У відповіді ТзОВ «Люкс Моторс Плюс» на письмовий запит позивача повідомлено також, що номерний знак НОМЕР_1 згідно акту прийому-передачі № 486 від 26 листопада 2021 року було отримано  ПП «Люкс Моторс Плюс» в ГСЦ МВС України, про що було поставлено відмітку в митній декларації № UA205050/2022/058883 (а.с.38).
З копії довіреності, виданої 06 жовтня 2022 року директором ПП «Люкс Моторс Плюс» Петрук В.А. слідує, що приватне підприємство «Люкс Моторс Плюс» уповноважує Турчина П.П. перевозити та переганяти по території Україні для відповідального зберігання та представляти інтереси щодо реалізації автомобіля марки «Renault Megane» номерний знак для разових поїздок « НОМЕР_1 », який належить ПП «Люкс Моторс Плюс» згідно накладних на підставі митної декларації № UA205050/2022/058883, актів прийому передачі транспортних засобів згідно підпункту «б» пункту 2.1. ПДР України зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 124 від 11 лютого 2009 року  (а.с.10, зворот).
Також ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб марки «Renault Megane» номерний знак « НОМЕР_1 », що підтверджується Полісом № НОМЕР_2 .
Зі змісту полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ЕР-211400625 від 05 жовтня 2022 року слідує, що страхувальником ОСОБА_1 здійснено страхуванням транспортного засобу Renault Megane з номерними знаками НОМЕР_1 , строк дії з 16:30 год. 05 жовтня 2022 року до 04 листопада 2022 року включно.
Згідно зі  ст. 245 КУпАП  завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до  ст. 280 КУпАП  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту  ст.251 КУпАП  слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п.1  ст.247 КУпАП  обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до п.1 ч.1  ст.247 КУпАП  провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів зазначає, що на момент складення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАР № 5988613 від 06 жовтня 2022 року, видані на транспортний засіб «Renault Megane» номерні знаки для разових поїздок « НОМЕР_1 » були чинними та належали вказаному транспортному засобу. Доказів протилежного відповідачем суду не представлено.
Крім того, в п. 30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Посилання суду першої інстанції на  постанову КМУ «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери» від 11 листопада 2009 року № 1200 є необгрунтованими, оскільки положення вказаної постанови можуть застосовуватись лише у разі реалізації транспортного засобу, що ввезений з-за кордону, чого у цій справі на момент прийняття оскаржуваної постанови не відбулось.
Щодо позовної вимоги в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3  ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:  1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, нормами  ст. 286 КАС України  визначено вичерпний перелік судових рішень, які суд першої інстанції може приймати у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позовна вимога про визнання протиправною постанови  про накладення адміністративного стягнення охоплюється вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова серії ЕАР № 5988613 від 06 жовтня 2022 року  не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.6  ст.121 КУпАП, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем  вимог  п. 2.9 «в» ПДР  України, а тому така підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Поряд з тим, частиною 1  статті 139 КАС України  визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи слідує, що позивачем згідно з квитанцією № 45 від 14 жовтня 2022 року сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 496 грн 20 коп.
Також, із матеріалів справи слідує, що позивачем згідно з квитанцією № 73 від 21 грудня 2022 року сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 746 грн 00 коп.
Колегія суддів зазначає, що за подання апеляційної скарги позивачу необхідно було сплатити 744 грн 30 коп. (1,5*496,2=744,3)
Отже, колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції 1240,50 грн судового збору.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення  Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 листопада 2022 року у справі № 159/4218/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою  адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову серії ЕАР № 5988613 від 06 жовтня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 850 гривень штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (вул. Залізнична, 15, м. Луцьк, 43021, ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги в розмірі 1240,50 грн (одна тисяча двісті сорок гривень п`ятдесят копійок). 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 07 березня 2023 року.