УХВАЛА

30 січня 2023 року 
м. Київ
справа №420/4562/20
адміністративне провадження № К/990/35180/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року у справі №420/4562/20 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання поновити на посаді та стягнути середній заробіток,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому, з урахуванням уточнень, просив:
визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії №2 з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09 квітня 2020 року №306 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора»;
визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Одеської області від 29 квітня 2020 року №776к про звільнення позивача з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області та органів прокуратури;
зобов`язати Одеську обласну прокуратуру поновити позивача на посаді, рівнозначній посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області та органів прокуратури, яку він займав станом на 29 квітня 2020 року;
стягнути з Одеської обласної прокуратури (ідентифікаційний код юридичної особи 03528552) на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Кадрової комісії №2 з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09 квітня 2020 року №306 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора» стосовно ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури Одеської області від 29 квітня 2020 року №776к про звільнення ОСОБА_1 з 30 квітня 2020 роу з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області та органів прокуратури.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Прокуратури Одеської області та органів прокуратури з 30 квітня 2020 року.
Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 30 квітня 2020 року по 16 листопада 2021 року у сумі 428637(чотириста двадцять вісім тисяч шістсот тридцять сім) грн 33 коп.
Допущено до негайного виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області та органів прокуратури з 30 квітня 2020 року та стягнення на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
В іншій частині вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 рок рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року скасовано.
Ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання поновити на посаді та стягнути середній заробіток відмовлено.
08 грудня 2022 року позивач вчетверте засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.
18 січня 2023 року від скаржника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року..
Заява обґрунтована тим, що вперше касаційна скарга скаржником подана в межах строку на касаційне оскарження, а саме 26 травня 2022 року. 
За вищенаведених обставин, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.
Розглянувши подану заяву, Суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Судом установлено, що ухвалами Верховного Суду від 09 червня 2022 року, від 22 серпня 2022 року та від 31 жовтня 2022 року касаційні скарги позивача були повернуті на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло більше 7 місяців, доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року, слід відмовити.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року у справі №420/4562/20.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2022 року у справі №420/4562/20 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, зобов`язання поновити на посаді та стягнути середній заробіток,.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                    О.Р. Радишевська

                                                                                                    С.А. Уханенко