ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 р.	Справа № 480/5771/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бершова Г.Є.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Юсіфової Г.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, м. Суми,  по справі № 480/5771/21
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру      третя особа          Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру 
          про визнання незаконним та скасування протокольного рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати протокольне рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке прийняте 24.05.2021 (опубліковане 27.05.2021) № 4 в частині п. 31 про звернення з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату ОСОБА_1 23.01.2013 № 000840.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснював діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах. 24.05.2021 на підставі розгляду листа заступника директора Департаменту - начальника відділу взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами Департаменту ведення державного земельного кадастру від 11.05.2021 № 999/76-21-0.212 щодо порушення сертифікованим інженером - землевпорядником ОСОБА_1 на засіданні Кваліфікаційної комісії прийнято рішення № 4 звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання його кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника від 23.01.2013 № 000840.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року по справі № 480/5771/21 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, третя особа - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання незаконним та скасування протокольного рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке прийняте 24.05.2021 (опубліковане 27.05.2021) № 4 в частині п. 31 про звернення з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату ОСОБА_1 23.01.2013 № 000840 – відмовлено.
ОСОБА_1 , не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року по справі № 480/5771/21 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
Апеляційна скарга вмотивована твердженнями про протиправність та невідповідність вимогам чинного законодавства протокольного рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке прийняте 24.05.2021 (опубліковане 27.05.2021 року) № 4 в частині п. 31 про звернення з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату ОСОБА_1 23.01.2013 № 000840, яке створює для позивача негативні наслідки. Вказує на наявність у нього права на оскарження спірного рішення у формі протокольного рішення.
Представник відповідача не погодився з доводами апеляційної скарги подав відзив на неї, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу позивача без задоволення. Стверджував про те, що спірне рішення є законним та обґрунтованим. Також стверджував про те, що спірне рішення не породжує правових наслідків для позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заслухавши доводи представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має кваліфікаційний сертифікат інженера - землевпорядника від 23.01.2013 № 000840.
До Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії звернувся із зверненням та доданими до нього матеріалів, а саме скарги Сумської міської ради Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 20.04.21 № 06.01-16/134, заступник директора Департаменту - начальник відділу взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами Департаменту ведення державного земельного кадастру Кирилюк І.В. від 11.05.21 № 999/76-21-0.212 щодо порушення сертифікованим інженером - землевпорядником ОСОБА_1 вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою (а.с. 23 – 26).
Скарга обґрунтована тим, що сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою щодо відведення в оренду ОСОБА_2 земельної ділянки. Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Турійському районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Савчук С.В. на підставі розробленої землевпорядної документації зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 5910136300:01:008:0055. При цьому проект землеустрою не містить погодження виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, що на думку автора звернення, свідчить про порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України та статті 50 Закону України "Про землеустрій", оскільки на земельній ділянці розташовано "індивідуальний гараж". Водночас, як вбачається із проекту землеустрою, ним передбачалося відведення земельної ділянки з цільовим призначенням 02.07 - "для іншої житлової забудови". Відповідно до ч. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України "проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури".
Сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_1 надав письмові пояснення щодо відомостей викладених у зверненні, в яких зазначив, що: "згідно проекту землеустрою передбачено заходи стосовно розміщення (розташування) тимчасової споруди - металевого гаража для інваліда опорно-рухового апарату, який проживає в цьому будинку. Тимчасова споруда не передбачає будівництва, тому такий проект не передбачено законом погоджувати в архітектурі" (а.с. 11 – 13).
Розглянувши вказаний лист, Кваліфікаційною комісією прийнято рішення, оформлене протоколом № 4 від 24.05.2021, щодо внесення подання про анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000840 від 23.01.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (а.с. 163 – 173). Рішення було ухвалено на тій підставі, що порушення викладені в листі ОСОБА_3 від 11.05.2021 № 999/76-21-0.212, Кваліфікаційною комісії були визнані грубими.
26.05.2021 Кваліфікаційною комісією сформовано подання № 21/343, зокрема, про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 та направлено його до Держгеокадастру для прийняття відповідного рішення (а.с. 160 – 162).
28.05.2021 на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастром прийнято наказ № 265 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів", яким, зокрема, анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 000840 від 23.01.2013 (а.с. 159).
Вважаючи зазначене вище рішення Кваліфікаційної комісії протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що рішення Кваліфікаційною комісією про направлення подання для анулювання сертифікату інженера – землевпорядника є лише проміжним етапом відповідної процедури, яка в даному випадку вже завершена. Вказав, що у разі якщо за результатом розгляду подання Кваліфікаційної комісії був прийнятий Держгеокадастром наказ про анулювання сертифікату інженера – землевпорядника, то рішення Кваліфікаційної комісії про направлення такого подання як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права особи, оскільки скасування такого рішення не може призвести до відновлення порушеного права. Також суд першої інстанції зазначив, що правомірність висновків Кваліфікаційної комісії, що стали підставою для прийняття рішення про направлення подання для анулювання сертифікату інженера – землевпорядника є предметом дослідження у справі за позовом про визнання протиправним та скасування наказу Держгеокадастром, що прийнятий на підставі такого подання.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначає Закон України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-IV (надалі - Закон № 858).
Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону № 858 у разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом.
Державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом (Стаття 60 Закону № 858).
Згідно із Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Відповідно до ч. 1 ст. 61-1 Закону № 858 державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. (частина 7 ст. 61-1 Закону № 858)
За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника (частина 8 ст. 61-1 Закону № 858).
На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії (частина 9 ст. 61-1 Закону № 858).
Рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено до суду (частина 10 ст. 61-1 Закону № 858).
Статтею 68 Закону № 858 передбачена відповідальність за порушення законодавства у сфері землеустрою.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 68 Закону № 858 особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.
Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав:
грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою;
рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником;
наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини;
з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.
На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.
Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.
Частинами 19-22 ст. 66 Закону № 858 передбачено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин:
а) за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника;
б) у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою;
в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону;
г) на підставі свідоцтва про смерть.
Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.
Рішення про зупинення дії чи анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника може бути оскаржено до суду.
Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.01.2016 № 11, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.02.2016 за № 265/28395, затверджено Порядок роботи Кваліфікаційної комісії, видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста, який визначає основні засади роботи Кваліфікаційної комісії, процедуру видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника та інженера-геодезиста (надалі - Порядок).
До повноважень Кваліфікаційної комісії, в силу п. 5 розділу І Порядку, віднесено, зокрема, розгляд письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою та топографо-геодезичної і картографічної діяльності стосовно професійної діяльності сертифікованих інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів, а також актів, складених за результатами здійснених Держгеокадастром заходів державного нагляду (контролю).
Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку, організаційною формою роботи Кваліфікаційної комісії є засідання, які проводяться в міру надходження документів або виникнення питань, розгляд яких потребує прийняття рішення, але не рідше один раз на місяць.
Відповідно до п. 6 Розділу II Порядку № 392 рішення Кваліфікаційної комісії приймаються шляхом відкритого голосування простою більшістю голосів присутніх на її засіданні та оформлюються протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени Кваліфікаційної комісії. Член Кваліфікаційної комісії, який не погоджується з прийнятим Кваліфікаційною комісією рішенням, висловлює окрему думку в письмовому вигляді, що додається до протоколу.
Згідно з п. 7 Розділу II Порядку № 392 рішення Кваліфікаційної комісії може бути оскаржено в суді.
В силу частин 19, 20 Порядку кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання до Держгеокадастру про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з таких підстав: грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою; рішення суду за фактами неякісного проведення землеустрою сертифікованим інженером-землевпорядником; наявність у сертифікованого інженера-землевпорядника непогашеної судимості за корисливі злочини; з`ясування факту неправомірної видачі кваліфікаційного сертифіката.
На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката Держгеокадастр приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.
Рішення про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката може бути оскаржено в судовому порядку.
Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється Держгеокадастром: за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника; у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою; за поданням Кваліфікаційної комісії у разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статей 66 та 68 Закону України Про землеустрій; на підставі свідоцтва про смерть. Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника може бути також анульований за рішенням суду.
Аналіз наведених приписів законодавства свідчить, що анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника здійснюється шляхом прийняття Держгеокадастром відповідного наказу за поданням Кваліфікаційної комісії за наявності підстав, перелік яких є вичерпним.
Судами встановлено, що оскаржуваним рішенням Кваліфікаційної комісії, викладеним в протоколі №4 від 24.05.2021, було вирішено звернутися із поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .
Відповідне подання № 21/343 було підготовлене та направлено до Держгеокадастру задля прийняття відповідного рішення (а.с. 160 – 162).
28.05.2021 на підставі подання Кваліфікаційної комісії Держгеокадастром прийнято наказ № 265 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів", яким, зокрема, анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_1 № 000840 від 23.01.2013 (а.с. 159).
Також судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що наказ Держгеокадастру № 265 від 28.05.2021 оскаржений ОСОБА_1 у судовому порядку.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 480/5773/21 позов ОСОБА_1 було задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 265 від 28.05.2021 про анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000840 від 23.01.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101070786), яке наразі переглядається судом апеляційної інстанції.
При ухваленні рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 480/5773/21, судом досліджено висновки Кваліфікаційної комісії, викладеним протоколі №4 від 24.05.2021 та надано їм правову оцінку.
Право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 КАС, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС.
Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
Дійсно, право на оскарження рішень Кваліфікаційної комісії передбачене п. 7 розділу ІІ Порядку №392.
Проте, колегія суддів зазначає, що у цьому випадку спірне рішення Кваліфікаційної комісії було реалізовано шляхом видання, на його підставі, наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 265 від 28.05.2021 про анулювання кваліфікаційного сертифіката № 000840 від 23.01.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 , яке є предметом розгляду у межах справи № 480/5773/21.
Оскільки спірне рішення Кваліфікаційної комісії як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права позивача, оскільки скасування такого рішення не може призвести до відновлення порушеного права позивача.
Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що у схожій ситуації Верховний Суд у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року по справі № 826/17123/18 висловила правову позицію, зокрема з питання оскарження до суду наказу про проведення перевірки у разі прийняття податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки. Згідно з яким, у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.
Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає.
Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст.ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі № 480/5771/21  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Г.Є. Бершов	
Судді	   	І.М. Ральченко    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  08.02.2023.