УХВАЛА

29 березня 2023 року 
м. Київ
справа №160/11907/22
адміністративне провадження № К/990/9642/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Данилевич Н.А., Уханенко С.А.,
перевірив касаційну скаргу Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №160/11907/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про визнання протиправним дій (бездіяльності), зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)», в якому просила:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплату в день звільнення (31 липня 2022 року) додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку за місяць, за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року;
- зобов`язати Державну установу «Кам`янська виправна колонія (№34)» здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року в розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку за місяць;
- стягнути з Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (не виплату грошового забезпечення) на користь позивача за період з 01 серпня 2022 року по день фактичного розрахунку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, за період з 11 березня 2022 року до 31 травня 2022 року.
Зобов`язано Державну установу «Кам`янська виправна колонія (№34)» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, за період з 11 березня 2022 року до 31 травня 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
17 березня 2023 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку надійшла касаційна скарга Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №160/11907/22. Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що посада публічної служби, яку обіймав позивач, та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до примітки статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до категорії справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.
Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення прийняті у справі, яка відноситься до категорії справ незначної складності, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити. 
Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі №160/11907/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)» про визнання протиправним дій (бездіяльності), зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                     Н.А. Данилевич

                                                                                                     С.А. Уханенко