Ухвала
 
01 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 947/2800/21
провадження № 61-19ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» Міністерства охорони здоров'я України на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» Міністерства охорони здоров'я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Професійний комітет первинної профспілкової організації державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» Міністерства охорони здоров'я України, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,    
встановив:
У січні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» Міністерства охорони здоров'я України (далі - ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» МОЗ України), у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд визнати незаконним та скасувати наказ від 30 жовтня 2020 року № 90-о/с про звільнення його з посади сторожа господарської служби ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова», поновивши його на займаній посаді з 31 жовтня 2020 року, а також стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період з дня звільнення до дня поновлення на роботі.  
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року, позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ від 30 жовтня 2020 року № 90-о/с про звільнення ОСОБА_1 , сторожа господарської служби ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова», з 31 жовтня 2020 року, поновивши ОСОБА_1 на роботі.
Стягнуто з ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з дня звільнення до дня поновлення на роботі. 
30 грудня 2022 року ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» МОЗ України засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у вказаній справі.  
Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 05 січня 2023 року заявником надіслано до суду касаційної інстанції касаційну скаргу в новій редакції, а також докази сплати судового збору.  
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявникзазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17-ц, від 30 січня 2019 року в справі № 910/4518/16, від 19 лютого 2020 року в справі № 761/943/18, від 11 березня 2020 року в справі № 459/2618/17, від 15 лютого 2021 року в справі № 372/4328/19, від 06 квітня 2021 року в справі № 910/10011/19, від 24 листопада 2021 року в справі № 334/3133/17, від 20 січня 2022 року в справі № 227/3629/18-ц, від 16 лютого 2022 року в справі № 910/10440/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Заявник також просить суд зупинити виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. 
Заява мотивована тим, що виконання оскаржуваних судових рішень призведе до неправомірного стягнення коштів з державного бюджету України, які в подальшому не можуть бути повернуті, оскільки в окремих категоріях справ встановлені обмеження щодо повороту виконання рішення суду. При цьому заявник посилається на частину першу статті 239 КЗпП України та статтю 445 ЦПК України.      
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
Клопотання про зупинення (дії) виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
ПостановоюОдеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, тому вона не підлягає примусовому виконанню. Таким чином, підстави для задоволення заяви ДЗ «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» МОЗ України в частині зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року відсутні.    
Також не підлягає задоволенню заява в частині зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2021 року,оскільки заявником не наведено достатньо обґрунтованих підстав та не надано належних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, доводизаяви зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків.  
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 947/2800/21 за позовом ОСОБА_1 до державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» Міністерства охорони здоров'я України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Професійний комітет первинної профспілкової організації державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» Міністерства охорони здоров'я України, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
У задоволенні заяви державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В. П. Чкалова» Міністерства охорони здоров'я України про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року відмовити.       
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко