П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/17062/22	

 	Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.                                  Дата і місце ухвалення: 22.12.2022р., м. Одеса                                                            	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд: 
-          визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови 03.11.2022р. в перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.07.2021р., без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум;
-          зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01.07.2021р., без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 територіальним органом ПФУ з 01.07.2021р. не нараховується та не виплачується ОСОБА_1 щомісячна доплата у розмірі 2000,00 грн. Такі дії ГУ ПФУ в Одеській області позивач вважає незаконними та зазначає, що проведений з 01.04.2019р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2021р. у справі № 420/2750/21 перерахунок його пенсії мав місце не з підстав винесення постанови Уряду щодо проведення перерахунку пенсії чи зміни складових грошового забезпечення, а направлений на відновлення порушеного права ОСОБА_1 на отримання пенсії виходячи з оновленої довідки про грошове забезпечення. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2022р. в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 22.12.2022р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення його позову у повному обсязі.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції помилково аналізує причинно-наслідковий зв`язок  між перерахунком пенсії  з врахуванням щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. та рішенням суду від 30.03.2021р. по справі №420/2750/21. Фактичною правовою підставою перерахунку пенсії ОСОБА_1  з 01.04.2019р. було саме рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2021р. у справі № 420/2750/21, а не постанова КМУ №103 чи інша постанова Уряду. 
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови КМУ №713  є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правового акту компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме: зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість, перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи  на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018р., не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. 
ГУ ПФУ в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Відповідач зазначає, що оскільки позовні вимоги стосуються перерахунку пенсії починаючи з 2021 року, тому ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України. В результаті проведеного на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2021р. у справі №420/2750/21 перерахунку пенсії позивача її основний розмір збільшився більше аніж на 2000,00 грн., а тому відсутні підстави для виплати щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. згідно Постанови №713. Також, у територіального органу відсутні законні підстави для виплати ОСОБА_1 пенсії у більшому розмірі, аніж це визначено ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011р. №3668. 
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2021р. у справі №420/2750/21, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, на підставі довідки Управління СБУ в Одеській області №370 від 18.11.2020р., з урахуванням раніше проведених виплат.
На виконання вказаного судового рішення територіальним органом ПФУ 24.05.2021р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. Після перерахунку розмір пенсії позивача склав 14691,53 грн.
24.10.2022р. позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок та виплату пенсії із включенням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. згідно з постановою КМУ №713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 липня 2021 року та з урахуванням раніше виплачених сум, а також без обмеження пенсії максимальним розміром.
Листом від 03.11.2022р. №18198-15872/С-02/8-1500/22 ГУ  ПФУ в Одеській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку його пенсії із встановленням доплати, передбаченої Постановою КМУ №713 від 14.07.2021р., оскільки після перерахунку на виконання рішення суду у справі №420/2750/21 сума збільшення пенсії становить більше 2000,00 грн. Розмір пенсії на 01.11.2022р. становить 19140,96 грн., тобто не досягає максимального розміру, виплата пенсії проводиться без її обмеження.
Не погоджуючись з правомірністю дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у нарахуванні з 01.07.2021р. доплати до пенсії згідно постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи відповідача про те, що оскільки на виконання рішення суду по справі № 420/2750/21 позивачу було проведено перерахунок пенсії із 01.04.2019р., різниця склала 3885,53 грн., тому відсутні підстави для виплати щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. згідно Постанови №713. Суд зазначив, що хоча перерахунок пенсії і здійснено на виконання рішення суду від 30.03.2021р. у справі №420/2750/21, однак нормами Постанови №713 не розмежовано підстави таких перерахунків (перегляду) пенсій. Вказаною постановою чітко та однозначно передбачено, що у разі, коли пенсія особам переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. 
Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).
В силу статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» пунктом 1 якої установлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.
Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018р., які мають місце після перерахунку пенсії.
Прийняття Постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону №2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021р. зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.
Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021р. колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018р., установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн. виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018р.
Як вже зазначалося колегією суддів, підставою для відмови у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021р. ОСОБА_1 щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713, ГУ ПФУ в Одеській області зазначає здійснення після 01.03.2018р. перерахунку пенсії позивача, розмір якої збільшився більше, аніж 2000,00 грн.
Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2022 року у справі №420/2473/22 за аналогічних обставин вказав, що аналіз мети прийняття Урядом вказаної Постанови №713 вказує на те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме: зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах.
Натомість, перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018р., не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З матеріалів справи встановлено, що збільшення розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення суду по справі №420/2750/21 сталося внаслідок відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі, а не внаслідок перерахунку, а тому не може розцінюватись як збільшення розміру пенсії у відповідності до абзацу 3 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». 
До того ж, стаття 63 Закону №2262-ХІІ не передбачає такого окремого випадку перерахунку пенсії як перерахунок на виконання судового рішення.
За встановлених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що оскільки перерахунок його пенсії виконувався у травні 2021 на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у ОСОБА_1 виникло до 01.03.2018р., не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови №713.
Що ж до позовних вимог в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів зазначає таке.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011р., який набрав чинності 01.10.2011р., у статті 43 Закону №2262-ХІІ, зокрема, частину п`яту викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
Законом України від 24.12.2015р. №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2016р.) у Законі №2262-ХІІ частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня  2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».
Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення другого речення частини п`ятої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону №2262-XII зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII.
У рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016 Конституційним Судом України зазначено, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12 квітня 2016 року №1080-VIII статтю 43 Закону №2262-ХІІ після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті, що не перешкоджає проведенню її перевірки на відповідність Конституції України (конституційність).
Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у ч.7 ст.43 слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Проте, на момент набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, а саме станом на                01.01.2017р., ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016р. Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.
Набуття чинності з 1 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII не викликає автоматичного відновлення дії ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.
Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20.12.2016р. є такими, що втратили чинність.
Це означає, що стаття 43 Закону №2262-ХІІ не передбачає положень про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Посилання ГУ ПФУ в Одеській області на норми статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011р. є безпідставним, оскільки норма ст.2 вказаного Закону в частині обмеження розміру пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, є абсолютно тотожною нормі ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, яка вже визнана такою, що суперечить Конституції України та, відповідно, не підлягає застосуванню.
Колегія суддів наголошує, що з прийняттям Конституційним Судом України рішення               від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а саме з 20.12.2016р. по теперішній час в законодавстві України про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, відсутні норми, якими обмежується максимальний розмір пенсії, та будь-яких змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів щодо обмеження пенсії максимальним розміром протягом цього часу не вносилося.
Правова позиція суду у даній справі відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, викладеним, зокрема, у постановах від 05 лютого 2020 року у справі №815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі №620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі  №522/16881/17, від 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19.
Колегія суддів не вбачає підстав для висновку про передчасність вказаної вимоги позову, враховуючи, що як у листі від 03.11.2022р. №18198-15872/С-02/8-1500/22, так і у відзиві на апеляційну скаргу ГУ  ПФУ в Одеській області стверджує про те, що розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 підлягає обмеженню максимальним розміром. 
Що ж до посилань ГУ ПФУ в Одеській області про пропуск позивачем строку звернення з даним позовом до суду, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки в проведенні доплати до пенсії відповідач відмовив позивачу листом від 03.11.2022р. та вже 23.11.2022р. ОСОБА_1 оскаржив таку відмову в судовому порядку.
У постанові від 24.12.2020р. у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суд, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.
При цьому, приписами ч.3 ст.51 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції від 22.12.2022р. підлягає скасуванню з прийняттям по справі нового судового рішення про задоволення позову.
Розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року скасувати.
Ухвалити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 з 01 липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих осіб» від 14 липня 2021 року №713, без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України
                                                                     Повний текст судового рішення виготовлений 27 лютого 2023 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова
Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов
                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук