ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року 
м. Київ

справа № 420/1834/19
адміністративне провадження № К/9901/34415/19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 420/1834/19
за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи ОСОБА_2 , Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року (ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Крусяна А.В., суддів: Градовського Ю.М., Яковлева О.В.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У березні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі - Департамент ДАБІ в Одеській області, відповідач), треті особи ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , третя особа - 1), Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі - Управління АМ Одеської МР, третя особа - 2), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 01 березня 2019 року, яким скасовано дію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 06 липня 2016 року №01-07/161.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011р. №109 не визначено процедури скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а відсутність ситуаційного плану (схеми) щодо знаходження земельної ділянки, викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000, кадастрової довідки з містобудівного кадастру, чергового кадастрового плану, та графічної частини містобудівних умов, не є підставою для їх скасування, а тому відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення вийшов за межі наданих йому повноважень.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 01 березня 2019 року, яким скасовано дію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 06 липня 2016 року №01-07/161.
Стягнуто з Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн.(сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок гривень).
4.          Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскаржуване рішення не містить підстав для скасування головним інспектором будівельного нагляду містобудівних умов та обмежень у порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, передбачених частиною восьмою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам, і правилам.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року апеляційну скаргу Департаменту Державного архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року скасовано.
Ухвалено у справі нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи ОСОБА_2 , Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - відмовлено.
6.          Суд апеляційної інстанції мотивує своє рішення тим, що позивачем не спростовано відсутність під час подання заяви на отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки ситуаційного плану (схеми) щодо знаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М1:2000; кадастрової довідки з містобудівного кадастру; чергового кадастрового плану.
Колегія суддів дійшла висновку про правомірність рішення від 01 березня 2019 року про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 06 липня 2016 оку №01-07/161, оскільки вищезазначені містобудівні умови не відповідають вимогам містобудівного законодавства, а саме п.2.2., п.3.1. Порядку №109.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.          10 грудня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача.
У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята всупереч статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та є незаконною і необґрунтованою.
ОСОБА_1 зазначив, що відповідач не надав доказів правомірності застосованого крайнього заходу у вигляді скасування спірних містобудівних умов та обмежень і неможливості зупинити спірне рішення до усунення виявлених ним порушень.
Позивач наголосив, що апеляційний суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин не врахував висновки щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року в справі № 821/3/17, від 18 квітня 2018 року в справі                   № 820/2262/17, від 16 травня 2018 року в справі № 802/864/16-а, від 16 жовтня 2019 року в справі № 460/762/16-ц.
8.          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Желєзного І.В., суддів             Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.
9.          Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за цією скаргою.
10.          На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 08.12.2021            № 2232/0/78-21, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Желєзного І.В., що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Рибачука А.І., Тацій Л.В.
Відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суд не надходило. 
12.          Верховний Суд ухвалою від 16 січня 2023 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 17 січня 2023 року.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13.          Як було встановлено судами попередніх інстанцій, 06 липня 2016 року Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №01-07/161 для здійснення реконструкції квартири АДРЕСА_1 з надбудовою додаткового поверху та мансарди для розміщення в них додаткових двох окремих квартир.
01 березня 2019 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту ДАБІ в Одеській області, на підставі наказу ДАБІ України від 15 лютого 2019 року №158 та п.п.4 п.15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №698 та направлення на проведення позапланової перевірки від 18 лютого 2019 року №АПП-1802/2, проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, за результатами якої складено акт.
Перевіркою встановлено, що у наданому пакеті документів для отримання містобудівних умов та обмежень забудови вказаної земельної ділянки відсутні: 1. Ситуаційний план (схема) щодо знаходження земельної ділянки (у довільній формі); 2. Викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 3. Кадастрова довідка з містобудівного кадастру; 4. Черговий кадастровий план. Також відсутня графічна частина містобудівних умов та обмежень.
Виходячи з наведеного Департаментом ДАБК в Одеській області встановлено порушення п.2.2, 3.1 Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 (надалі - Порядок №109).
Також відсутня графічна частина містобудівних умов та обмежень, чим порушено п.3.1 Порядку №109.
Рішенням Департаменту ДАБІ в Одеській області від 01 березня 2019 року скасовано дію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 06 липня 2016 року №01-07/167.
Не погодившись з такими рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.          Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
Приписами статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
15.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції стосовно того, що недоліки у оформленні містобудівних умов, виявлені відповідачем, є суттєвими та не могли бути виправлені об`єктом нагляду і зумовлювали їх скасування. 
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 698 від 19 серпня 2015 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин (далі - Порядок № 698), та Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 року № 109 (далі - Порядок № 109).
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Згідно з положеннями статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.
Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.
Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Порядку № 109 Містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних.
Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності"
Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.
Пунктом 2.4 Порядку № 109 визначено, що розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.
У постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року, справа №810/726/18, на підставі аналізу норм Закону №3038-VI, сформований правовий висновок, згідно із яким містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в даному випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень. При цьому, невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.
Аналогічна за своїм змістом правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 15.02.2021 у справі № 320/5710/20, від 04.02.2020 у справі 826/9713/18, від 29.04.2020 у справі 712/6577/18.
Згідно із частиною восьмою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.
Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.
У разі скасування в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду або за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частини другої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.
Згідно частини четвертої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення; 5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об`єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Пунктом 2 Порядку №698 визначено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі (далі - головні інспектори будівельного нагляду) шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.
Положеннями пункту 3 указаного Порядку передбачено, що одним із основних завдань нагляду є скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначений документів.
За змістом п. 6 Порядку №698 здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду під час здійснення нагляду зобов`язані, зокрема, у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати нагляд у межах повноважень передбачених законодавством.
Пунктом 29 Порядку визначено, що у разі виявлення головним інспектором будівельного нагляду під час проведення перевірки порушення складається протокол про правопорушення за формою, встановленою Мінрегіоном. Разом з протоколом видається припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - припис) за формою згідно з додатком 5.
Припис складається у двох примірниках. Один примірник надається керівнику об`єкта нагляду, або його заступнику, або уповноваженій керівником особі, другий залишається у головного інспектора будівельного нагляду, який його видав.
Відповідно до п. 32 Порядку № 698, якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.
При цьому, згідно з висновком Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права, аналогічних тим, якими урегульовані спірні у цій справі правовідносини, викладеним у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №821/3/17, від 02 червня 2020 року у справі № 500/2308/18, прийняття рішення про скасування містобудівних умов є крайнім заходом, який застосовується у разі неможливості усунення виявлених порушень.
Про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об`єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.
Інформація про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.
16.          Так, 06 липня 2016 року Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №01-07/161 для здійснення реконструкції квартири АДРЕСА_1 з надбудовою додаткового поверху та мансарди для розміщення в них додаткових двох окремих квартир.
Однак, посадові особи відповідача, провівши перевірку за місцезнаходженням об`єкта будівництва, виявили порушення вимог законодавства, що стало підставою для складення відповідного акта та винесення рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки. 
Вказані у акті перевірки порушення вимог містобудівного законодавства стосувались неподання позивачем документів на стадії отримання містобудівних умов.
Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що порушення у сфері містобудівної діяльності саме по собі не є достатньою та безумовною підставою для скасування рішень. За змістом Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду обов`язковими умовами для скасування рішення є наявність порушення на час проведення перевірки та неможливість його усунення.
Проте, ні суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, ні суд апеляційної інстанції, відмовляючи у їх задоволенні, не з`ясовували, питання: які документи надавались позивачем разом із заявою про намір щодо забудови земельної ділянки; які документи стали підставою для прийняття спірних містобудівельних умов та обмежень земельної ділянки; яку інформацію містять надані містобудівельні умови та обмеження земельної ділянки; чи наводить відповідач у спірному рішенні мотиви щодо неможливості усунення встановлених недоліків (порушень) і наявності підстав для застосування крайнього заходу у вигляді скасування дії містобудівних умов.
Верховний Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
17.          Враховуючи наведене колегія суддів дійшла до висновку, що судами попередніх інстанцій не дотримані норми процесуального права, оскільки не встановлені всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення та прийняття у ній законного та обґрунтованого рішення.
Відповідно до положень частини першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин не можна ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
18.          Згідно частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 равня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/1834/19 - скасувати.
Справу № 420/1834/19 направити на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                           Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                     Рибачук А.І.
                                                                                                    Тацій Л.В.