ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 січня 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/12855/21
Головуючий у першій інстанції – Хоменко Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/102/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: ОСОБА_1 

учасники справи:
позивач: ОСОБА_2 
відповідач: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернігова
третя особа: Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області у складі судді Хоменко  Л.В.  від  22  червня  2022  року,  місце  ухвалення  рішення м.Чернігів, у справі за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова про визнання незаконною відмови та зобов`язання видати довідку про здачу житлового приміщення, третя особа: Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області  

                           В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова, в якому, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.58-59), остаточно просив: визнати незаконною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова у видачі позивачу довідки (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380), в якій зазначити відомості про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернігова видати позивачу довідку (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380), в якій зазначити відомості про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_2 вказував, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , з 27.08.2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває на квартирному обліку на отримання житла в м.Чернігові у військовій частині НОМЕР_1 . 30.07.2021 року позивач звернувся із письмовою заявою до начальника КЕВ м.Чернігова про видачу довідки (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380) про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 . Листом від 07.09.2021 року №2096 начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігів позивачу було відмовлено у видачі вказаної довідки, оскільки позивачем не надано ні до житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , ні до КЕВ м.Чернігова довідку про те, що надана позивачу службова квартира за адресою: АДРЕСА_1 не має можливості видати довідку про здачу службового житла у смт.Гончарівське. Позивач вважає, що вказане рішення КЕВ м.Чернігова, є протиправним і таким, що порушує його права, оскільки ним надані всі необхідні докази про зняття всіх членів сім`ї з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а колишня дружина позивача ОСОБА_3 не є членом його родини, тому позивач вважає, що пред`явлена до нього вимога про зняття її з місця реєстрації є незаконною.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.06.2022 року позов ОСОБА_2 - задоволено. Судом визнано незаконною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова у видачі ОСОБА_2 довідки (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380), в якій зазначити відомості про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернігова видати ОСОБА_2 довідку (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380), в якій зазначити відомості про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернігова просить скасувати рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.06.2022 року, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що справу судом першої інстанції розглянуто однобічно, неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, не надано належної оцінки всім доказам, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Доводи апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова зазначають, що видача довідки (додаток №17) з відміткою про здачу службового житла здійснюється на підставі документів, що свідчать про фактичну здачу (передачу військовослужбовцем) житлового приміщення після його реального вивільнення. Спірна квартира не була вивільнена, оскільки колишня дружина позивача продовжила в спірній квартирі проживати, і залишилася там зареєстрованою, акт приймання-передавання службового житлового приміщення складено не було, тому підстави для видачі позивачу довідки (додаток №17), із відміткою про здачу службового житла, відсутні. Крім того, як стверджує апелянт, спірна квартира вже не перебуває у житловому фонді Збройних Сил України, оскільки є приватизованою, а тому вже не може бути прийнята на баланс Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова, оскільки власником даного житла є колишня дружина позивача - ОСОБА_3 . 

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова - Смаль Я.В. підтримала вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.  
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Акуленко В.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.06.2022 року.  
В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_2 , представник третьої особи - Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явились. Від третьої особи - Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. 
Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в період з 26.06.1997 року по 14.11.2018 року, на час звернення до суду з позовом проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 . 
З Витягу з протоколу №111 засідання житлової комісії Гончарівського гарнізону від 31.08.2006 року вбачається, що квартира АДРЕСА_3 , була закріплена за житловим фондом в/ч НОМЕР_2 (а.с.51).
Відповідно Витягу з протоколу №8 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 19.09.2006 року та Списку розподілу житлової площі по військовій частині НОМЕР_2 , ОСОБА_2 було  надано 3-х кімнатну квартиру по АДРЕСА_1 , для покращення житлових умов, згідно списку. Членами сім`ї ОСОБА_2 є: дружина - ОСОБА_3 та діти - ОСОБА_4 , 1998 року народження, ОСОБА_5 , 2001 року народження (а.с.48-50).
Згідно копії довідки, виданої КЕВ м.Чернігова 17.08.2020 року підполковнику ОСОБА_2 , позивач під час проходження служби в смт. Гончарівське у військовій частині НОМЕР_2 та НОМЕР_3 отримав службове жиле приміщення у АДРЕСА_1 . Утримувану площу, окрему трьохкімнатну квартиру не здав (а.с.52).
Відповідно до угоди, укладеної між головою житлової комісії та ОСОБА_2 , затвердженої начальником Гончарівської КЕЧ, позивач зобов`язувався у випадку попередження командуванням в/ч НОМЕР_2 , звільнити квартиру з усіма особами, які з ним проживають (а.с.53).
З витягу з протоколу №3 засідання об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 від 31.03.2020 року, вбачається, що відповідно до Наказу Міністра Оборони України від 31.07.2018 року №380 ”Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями”, надано пропозиції щодо зняття з квартирного обліку військовослужбовця підполковника ОСОБА_2 , у зв`язку із зарахуванням за новим місцем проходженням служби до списків військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ; зобов`язати ОСОБА_2 звільнити службове житло у двотижневий строк (а.с.116).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 08.04.2020 року №207 затверджено рішення об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , яким надано пропозиції щодо зняття з квартирного обліку підполковника ОСОБА_2 , який перебував на квартирному обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 22.10.2008 року, в загальній черзі з 22.10.2008 року та у списках осіб, які потребують першочергового отримання житла, з 13.11.2015 року зі складом сім`ї чотири особи, у зв`язку із зарахуванням за новим місцем проходження військової служби до списків військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 . Утримує службове житло за адресою: АДРЕСА_1 - трьохкімнатна службова квартира, відповідно до Наказу Міністра Оборони України від 31.07.2018 року №380 ”Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями” зобов`язано підполковника ОСОБА_2 звільнити службове житло у двотижневий строк. Контроль за виконанням наказу покладено на голову об`єднаної житлової комісії військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (а.с.115).

13.10.2020 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.10).
З довідки КП ”Гончарівське” №10 від 30.10.2020 року вбачається, що начальник КП ”Гончарівське” пропонує начальнику КЕВ м.Чернігів видати довідку ОСОБА_2 в тому, що житлова площа: кв. АДРЕСА_3 , здана повністю в межах санітарних норм, заборгованості по квартплаті немає (а.с.11).
Рішенням №58 засідання виконкому Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 14.05.2007 року затверджено акти приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність, серед яких є і спірна квартира (а.с.13,14).
З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що будинок в складі 70 квартир по АДРЕСА_4 належить територіальній громаді селища Гончарівське в особі Гончарівської селищної ради, за рішенням 16 сесії п`ятого скликання від 20.11.2008 року (а.с.83).   
Згідно довідок про реєстрацію місця проживання та довідки військової частини НОМЕР_6 від 11.06.2021 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 27.08.2020 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7,8,12).
З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно  від 15.06.2021 року вбачається, що квартира АДРЕСА_3 з 31.05.2021 року належить ОСОБА_3 , за розпорядженням органу приватизації від 31.05.2021 року (а.с.84).
30.07.2021 року ОСОБА_2 звернувся із письмовою заявою до начальника КЕВ м.Чернігова про видачу довідки (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380) про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 . 
Листом від 07.09.2021 року №2096 (а.с.15-16) за підписом начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігів, ОСОБА_2 відмовлено у видачі вказаної довідки, оскільки ним не надано ні до житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , ні до КЕВ м.Чернігова довідки про те, що надана йому службова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є вільною, а тому КЕВ м. Чернігова не має можливості видати довідку про здачу службового житла у смт. Гончарівське.  

Як вбачається із оскаржуваного рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.06.2022 року, задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_2 позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем при зверненні із заявою до КЕВ м.Чернігова про видачу довідки про здачу житлового приміщення було надано копію довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (син) з 27.08.2020 року за адресою АДРЕСА_2 , копію свідоцтва про розірвання шлюбу 19.10.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на підтвердження того, що колишня дружина позивача ОСОБА_3 не є членом родини позивача, довідку КП ”Гончарівське” від 30.10.2020 року про здачу житлової площі та відсутності заборгованості по квартирній платі.  Вказані обставини, на думку суду першої інстанції, є підставою для видачі позивачу КЕВ м.Чернігова довідки (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380), в якій зазначити відомості про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 . За даних обставин, суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 22.06.2022 року дійшов висновку, що є незаконною відмова КЕВ м.Чернігова у видачі ОСОБА_2 вказаної довідки, і тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ч.4 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.  

Як вбачається із матеріалів справи, у листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу  м.Чернігова,   в   якому,   із   врахуванням   заяви   про   збільшення позовних   вимог   (а.с.58-59),   остаточно    просив:    визнати    незаконною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова у видачі позивачу довідки (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380), в якій зазначити відомості про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернігова видати позивачу довідку (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380), в якій зазначити відомості про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Необхідно зазначити, що право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПК України).

Критеріями      відмежування      справ     цивільної     юрисдикції     від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім   випадків,    коли    такий   спір   вирішується   за   правилами   іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.
Юрисдикція  адміністративних  судів  поширюється  на  справи  у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.  
Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання незаконною відмови Квартиро-експлуатаційного відділу м.Чернігова у видачі йому довідки (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380), в якій зазначити відомості про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 ; а також просив суд зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернігова видати позивачу довідку (додаток 17 до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (пункт 27 розділу IV) наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380), в якій зазначити відомості про здачу житла за адресою: АДРЕСА_1 . 

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України ”Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України ”Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”). Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).

Забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби; надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення; участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням); надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України; надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі; оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу.

У спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями, в силу його особливого статусу, визначеного Законом України ”Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, тобто, внаслідок проходження позивачем військової служби, яка є різновидом публічної служби. 

Оскільки військова служба є різновидом служби публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема, з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі №362/643/21, провадження №14-32цс22. В п.66 даної постанови зазначено: ’’Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів”.

Згідно статті 1 ЦПК України, Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як зазначалось вище, позовні вимоги ОСОБА_2 у даній справі з приводу проходження ним військової служби, пов`язані із захистом його права на забезпечення жилим приміщенням, в силу його особливого статусу, визначеного Законом України ”Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, що за своїм предметом та можливими правовими наслідками пов`язані із публічно-правовими відносинами позивача, і тому даний спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі, не звернув увагу на те, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у постанові від 23.05.2022 року у справі №539/4118/19, провадження №61-10777сво20, виходив з потреби визначати правову природу відносин, що виникли між учасниками справи, віддаючи цьому питанню першочергове значення. Питання про вирішення юрисдикційності спору з`ясовується судами на стадії відкриття провадження у справі, а якщо на стадії відкриття допущено помилку або неможливо було з`ясувати питання юрисдикції, тоді суд на будь-якій стадії розгляду справи вправі закрити провадження з підстав помилкового обрання відповідної юрисдикції. Питання юрисдикції впливає на визначення компетентного суду, належного кола учасників справи, розподіл тягаря доведення тощо, тож має вирішуватися судом пріоритетно до вирішення усіх інших правових питань.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно ч.1 статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини 1 статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова необхідно задовольнити частково, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.06.2022 року - скасувати. На підставі приписів п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова про визнання незаконною відмови та зобов`язання видати довідку про здачу житлового приміщення. В порядку ч.1 статті 256 ЦПК України, необхідно роз`яснивши ОСОБА_2 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Також необхідно роз`яснити ОСОБА_2 про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним даної постанови апеляційного суду звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. 

У зв`язку із вищезазначеним, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та безпідставності висновків рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22.06.2022 року про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , по суті вимог заявленого ним позову, апеляційним судом не переглядаються.  

Приймаючи до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору (а.с.9), апеляційний суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч.6 статті 141 ЦПК України, компенсувати Квартирно-експлуатаційному відділу м.Чернігова за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1 362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. 

Керуючись статтями: 141, п.1 ч.1 статті 255, 256, 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2022 року,  скасувати.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернігова про визнання незаконною відмови та зобов`язання видати довідку про здачу житлового приміщення. 

Роз`яснивши ОСОБА_2 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.
Роз`яснити ОСОБА_2 про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним даної постанови апеляційного суду звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. 

Компенсувати Квартирно-експлуатаційному відділу м.Чернігова за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1 362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 27.01.2023 року.

Головуючий:                                          Судді: