П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 947/37051/21	
Головуючий в 1 інстанції: Салтан Л.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) №002965 від 12 листопада 2021 року про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.82-8 КУпАП. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки до його посадових обов`язків, як директора ТОВ «Союз», не відноситься захоронення неперероблених відходів. Крім того, не відповідає дійсності твердження, що мало місце захоронення неперероблених відходів.
Окремо було вказано, що ТОВ «Союз» здійснює господарську діяльність із захоронення твердих побутових відходів на звалищі, а не на полігоні, що виключає притягнення позивача до відповідальності за ст.82-8 КУпАП.
Також, на думку позивача, відповідач не повно, не всебічно та не об`єктивно здійснив розгляд справи, оскільки ним надавались письмові пояснення та посадова інструкція директора ТОВ «Союз», однак оскаржувана постанова не містить мотивів їх відхилення. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що факт захоронення неперероблених побутових відходів доведено належними та допустимими доказами.
Також судом зауважено про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки він є керівником підприємства та під час перевірки не надав відомостей про особу, яка відповідає за стан охорони навколишнього природного середовища на підприємстві.
Окремо зазначено, що Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри» є полігоном ТПВ, що підтверджується Санітарно-технічним паспортом ТОВ «Союз», затвердженим 17.04.2017 р., Комплексним експертним заключенням №453-455 від 05.10.2007 (позитивне), яким погоджено архітектурно-будівельне рішення для подальшого застосування проекту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт навів доводи, ідентичні заявленим у позовній заяві.
Окремо наголошено на недопустимості поданих відповідачем доказів та неможливості їх врахування судом першої інстанції, оскільки вони надійшли через електронну пошту, а не були подані через систему «Електронний суд».
Апелянтом зазначено, що матеріали справи не містять доказів вжиття заходів щодо встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. У вказаному контексті зазначено, що в штаті підприємства є еколог, який був присутній під час проведення перевірки.
Також вважає не доведеним факт захоронення неперероблених відходів, оскільки їх знаходження на території звалища ще не свідчить про стадію захоронення відходів.
Крім того апелянт зазначив, що Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри» є саме звалищем, а не полігоном, що підтверджено рішеннями судів, які набрали законної сили.
У відзиві на апеляційну скаргу Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) заперечувала проти її задоволення та просила залишити без змін оскаржуване рішення. 
До відзиву на апеляційну скаргу додано документальні докази, які зазначені в додатках до відзиву на позовну заяву, однак не були долучені судом першої інстанції.
У заяві щодо відзиву апелянт просив суд не приймати його до розгляду, з огляду на пропуск відповідачем строку на подання відзиву. Також апелянт просив не враховувати надані докази.
Судова колегія приймає відзив на апеляційну скаргу та додані документи, оскільки вони надавались до суду першої інстанції, досліджувались судом та на їх підставі було ухвалене оскаржуване рішення.
Наявність вказаних документів у матеріалах справи зумовлена принципом офіційного з`ясування обставин справи та необхідна для всебічного дослідження доказів, як передумови ухвалення законного рішення.

Фактичні обставини справи.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності ТОВ «СОЮЗ» за кодом КВЕД є - 38.11 Збирання безпечних відходів, також ТОВ «СОЮЗ» здійснює наступну діяльність 38.12 Збирання небезпечних відходів; 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів; 38.22 Оброблення та видалення небезпечних відходів; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів складено Акт від 01.11.2021 року №866, в якому зафіксовані численні порушення вимог природоохоронного законодавства ТОВ «СОЮЗ». Копія акту вручена позивачеві 01.11.2021 року, про що свідчить його підпис (т.1 а.с.201-222).
02.11.2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Ведутенко В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення №002965, відповідно до якого ОСОБА_1 , директор ТОВ «Союз», здійснив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. «і» ч.1 ст.32 Закону України «Про відходи», а саме: під час проведення перевірки було виявлено, що ТОВ «Союз» на полігоні Одеське міське сміттєзвалище «Дальницькі кар`єри», що розташоване на території Одеської області Одеського району, на земельних ділянках з кадастровими номерами 5123783200:01:002:0534 та 5121081400:01:002:0687, здійснює захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів. В ході огляду території полігону виявлено відпрацьовані люмінесцентні лампи, що є небезпечними відходами І класу небезпеки, а також виявлено наявність легкозаймистих побутових відходів, зокрема, тара від фарби (т.1 а.с.7).
12.11.2021 року відповідачем винесено постанову №002965 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82-8 КУпАП України та п. «і» ч.1 ст.32 Закону України « Про відходи».
Законність вказаної постанови є предметом спору у даній справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
Правові, правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов`язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України, визначає Закон України від 05.03.1998 №187-98 «Про відходи» (далі – Закон №187/98). 
За приписами п. «і» ч.1 ст.32 ст.34 Закону №187/98 з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини забороняється з 1 січня 2018 року захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів.
Відповідно до абз.8 ч.1 ст.1 Закону України №187/98 оброблення (перероблення) відходів - здійснення будь-яких технологічних операцій, пов`язаних із зміною фізичних, хімічних чи біологічних властивостей відходів, з метою підготовки їх до екологічно безпечного зберігання, перевезення, утилізації чи видалення.
Абзац 14 ч.1 ст.1 Закону України №187/98 визначає, що захоронення відходів - остаточне розміщення відходів при їх видаленні у спеціально відведених місцях чи на об`єктах таким чином, щоб довгостроковий шкідливий вплив відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини не перевищував установлених нормативів;
Відповідно до статті 37 Закону №187/98 контроль у сфері поводження з відходами здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, громадські інспектори з благоустрою населених пунктів.
Водночас, статтею 82-8 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів та тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Ретельно дослідивши матеріали справи, судова колегія зазначає, що факт захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів (люмінесцентних ламп та легкозаймистих побутових відходів належним чином зафіксовано в Акті перевірки №866 від 01.11.2021 року та підтверджується доданою фототаблицею (т.1 а.с.282).
Більш того, долучений позивачем акт надання послуг №6545 від 03.11.2021 року доводить факт захоронення вказаних ламп на полігоні твердих побутових відходів 01.11.2021 року (т.1 а.с.96).
Також, судова колегія, дослідивши доводи апелянта, що люмінесцентні лампи були видалені для подальшої переробки, відхиляє їх, оскільки приписи абз.7 ч.1 ст.1 Закону України №187/98 визначають обов`язок зберігання у спеціально відведеному місці для подальшої переробки. Як вбачається з фототаблиці, лампи хаотично розташовані серед інших побутових відходів, тому у суду відсутні підстави визнати факт їх зберігання у спеціально відведеному місці для подальшої переробки. 
До того ж позивачем не надано жодних документальних підтверджень наявності спеціально відведеного місця для зберігання небезпечних відходів та передачу до нього відпрацьованих люмінесцентних ламп для зберігання з подальшою утилізацією.
В контексті спірних правовідносин колегія суддів дослідила доводи апелянта стосовно того, що Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри» є саме звалищем, тому зберігання на його території неперероблених (необроблених) відходів не свідчить про стадію захоронення.
Судова колегія зазначає, що відмінність звалища від полігону визначається, по-перше, наявністю проекту, по-друге, наявністю інженерного забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами.
ТОВ «Союз» використовує Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри», що розташоване на території Овідіопольського та Біляївського районів Одеської області, на підставі Договору оренди майна з інвестиційними зобов`язаннями №1с/195 від 11.11.1999 року (т.1 а.с.268-272).
Відповідно до Комплексного експертного заключення №453-455 від 05.10.2007 року встановлено 3 етапи розвитку: І етап «Санування наявного звалища та організація дозавантаження полігону»; ІІ етап «Розширення полігону ТПВ»; ІІІ етап «Будівництво сміттєсортувальної лінії з вузлом переробки» (т.1 а.с.263-267). 
Також у матеріалах справи наявний Договір на дегазацію полігону від 01.06.2019 року, укладений між ТОВ «Союз» та ТОВ «Кліар Енерджі - Одеса», відповідно до  п. 1.3 якого полігон являє собою інженерну споруду для захоронення побутових відходів (т.1 а.с. 257-262).
Проведений аналіз договорів дає підстави стверджувати, що «Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри» є полігоном твердих побутових відходів, оскільки має проект та інженерне забезпечення устаткуванням, машинами і механізмами.
Крім того судова колегія звертає увагу, що сам позивач у господарській документації визначає Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри» як полігон.
За таких обставин судова колегія вважає доведеним наявність події адміністративного правопорушення.
Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, як керівник підприємства, має нести відповідальність, оскільки на час проведення перевірки ним не було визначено іншу відповідальну особу та не надано відомостей щодо такої особи для перевіряючи.
Дослідивши надані позивачем пояснення від 11.11.2021 року, судова колегія зазначає, що вони подані в день винесення оскаржуваної постанови о 13:12, що фактично виключало можливість їх врахування відповідачем. Крім того, вони не містять жодних відомостей про особу, яка відповідає за захоронення побутових відходів (т.1 а.с.9).
З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи.
Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022  року колегія суддів не вбачає.
Беручи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст.    272,  286,  308,  311,  315,  317,  322,  325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.    Скрипченко В.О.