ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/646/23 Справа № 409/959/21  Категорія 59 	  	Суддя у 1-й інстанції - О.Ю.Максименко Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В.,
при секретарі - Кругман А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргоюГоловного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 
на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 листопада 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов`язання виплатити пенсію як спадкоємцю,- 

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 .
Зазначає, що до складу спадкового майна входила недоотримана пенсія, яка зберігається на рахунках ПФУ. З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 
15 грудня 2017 року Яремчанською міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано спадкову справу, після смерті ОСОБА_2 .
Вказує, що на запит нотаріуса, Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області було повідомлено, що розмір недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 станом на 23 травня 2018 року складає 36 153,45 грн. Також зазначено, що ОСОБА_2 з липня 2014 року припинена виплата пенсії у зв`язку із проживанням останньої в районі проведення антитерористичної операції. Загальна сума недоотриманої пенсії становить 48 552,65 грн. без врахування індексації.
Зазначає, що у зв`язку із розбіжностями сум недоотриманої та належної до виплати їй пенсії як спадкоємцю померлої ОСОБА_2 звернулося до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та оскільки питання досудово не було врегульовано вимушена була звернутися до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовом.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №0940/1293/18, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо визначення розміру недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю та мотивації її зменшення в залежності від дати звернення за спадщиною. Зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області сформувати та направити до Яремчанської міської державної нотаріальної контори для включення до складу спадщини ОСОБА_2 довідку із врахуванням усієї суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , що становить 48 552,65 грн., без обмеження будь яким строком та із врахуванням індексації. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Зазначає, що на виконання вищевказаного рішення суду Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області 31 травня 2019 року за вих.№.3352/03-22/3с направлено лист до Яремчанської міської державної нотаріальної контори про розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка становить 48 552,65 грн.
03 березня 2020 року державним нотаріусом Яремчанської міської державної нотаріальної контори Мотрук Н.Д. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_2 1926 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з недоотриманої пенсії, розмір якої становить 48 552,65 грн.
Вказує, що 21 квітня 2020 року звернулась до Сватівського відділу Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про виплату вищевказаної суми, однак дізналась, що сума недоотриманої пенсії до виплати становить 3 895,04 грн., що не відповідає сумі, зазначеній у Свідоцтві про право на спадщину. Звернувшись за роз`ясненнями до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області отримала відповідь, що сума недоотриманої пенсії станом на дату звернення за період з 20 квітня 2017 року по 30 червня 2017 рік становить 3 895,04 грн. Зменшення суми пенсії обґрунтовано ст. 46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки нарахована сума пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Крім того, взагалі відмовлено у виплаті недоотриманої суми пенсії, оскільки рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі №0940/1293/18 не містить зобов`язання щодо виплати будь-яких сум.
Вважає такі дії відповідача незаконними та такими, що перешкоджають реалізації його спадкових прав. 
У зв`язку з чим просить зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_1 грошові кошти недоотриманої пенсії в сумі 48 552,65 грн., набуті останньою в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 набуту в порядку спадкування за законом недоодержану суму пенсії у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у розмірі 48 552,65 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 має право на отримання не виплаченої ОСОБА_2 пенсії без обмеження будь-яким строком.
Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції проігноровано вимоги ч.1 ст.46 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” згідно якої суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Зазначає, що згідно абз.2 п.п.1.5, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 листопада 2005 року №22-1 заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається особою до органу, що призначає пенсію, в якому померлий пенсіонер перебував на обліку як одержувач пенсії. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії, у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Вважає, що в даному випадку відсутні підстави для виплати позивачу недоотриманої пенсії спадкодавця у сумі 48 552,65 грн. Крім того, у зв`язку із законодавчою забороною використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, висновок суду першої інстанції про стягнення з Управління на користь позивача судового збору, є неправомірним. 
ОСОБА_1 подала відзив, у якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 березня 2020 року державним нотаріусом Яремчанської міської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька - ОСОБА_1 . 
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 було успадковано недоотриману пенсію у розмірі 48 552,65 грн. (а.с.18)
Відповідно до відповіді, наданої позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області від 05 серпня 2020 року, сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії станом на дату звернення за період з 20 квітня 2017 року по 30 червня 2017 року становить 3 895,04 грн (а.с.19).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що позивач, як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію своєї матері, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного їй спадкового майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотриману суму пенсії в розмірі 48 552,65 грн., що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Доводи апеляційної скарги про те, що виплати недоотриманої пенсії можуть проводитись не більше, ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, є безпідставними з огляду на наведені вище норми законодавства. Крім того, відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, пенсія, яка увійшла до складу спадщини, належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, вона не може бути обмежена датою звернення спадкоємця за її одержанням. 
Аргументи апеляційної скарги щодо неправомірності стягнення судового збору колегія суддів відхиляє, оскільки питання стягнення судового збору врегульовані нормами ЦПК України та Законом України “Про судовий збір”, які є спеціальними нормами щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. 
Інші доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними та зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області – залишити без задоволення.
Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 листопада 2021 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова