ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 лютого 2023 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/1789/22
Головуючий у першій інстанції – Коверзнев В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/99/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.    
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л. 
секретар: Поклад Д.В.

сторони: 
позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк ”ПриватБанк”
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк ”ПриватБанк” на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Коверзнева В.О. від 15 червня 2022 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ”ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом,   

                            В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Акціонерне товариство Комерційний банк ’’ПриватБанк” звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість спадкодавця відповідача - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кредитним договором №б/н від 04.10.2008 року у розмірі 9 890 грн. 08 коп., яка складається із: 9 890 грн. 08 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 9 890 грн. 08 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Також позивач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Вимоги заявленого позову АТ КБ ”ПриватБанк” обґрунтовувало тим, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя, ОСОБА_2 звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 04.10.2008 року. Позивач вказує, що позичальник ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із ”Умовами та Правилами надання банківських послуг”, ”Тарифами Банку” складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом ОСОБА_2 у заяві. Позивач зазначає, що заявою ОСОБА_2 підтверджується той факт, що вона була проінформована про умови кредитування в АТ КБ ”ПриватБанк”, які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. При цьому, ОСОБА_2 було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку, встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, зазначеному у довідці про зміну умов кредитування. Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_2 отримала кредитну картку. Позивач стверджує, що в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 11 000 грн., в процесі користування кредитним рахунком ОСОБА_2 не надавала своєчасно кошти банку для погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. Доводи позовної заяви вказують, що, оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то виходячи із положень ч.3 статті 1268 ЦК України, її спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 17.02.2020 року по 17.08.2020 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, і на підставі ч.3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, є відповідач ОСОБА_1 . Позивач зазначав, що на виконання вимог ч.3 статті 1281 ЦК України, банком 28.03.2021 року була направлена претензія кредитора до нотаріальної контори, та 08.04.2021 отримана відповідь. 02.09.2021 року до спадкоємців позичальника ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, однак жодних дій не було виконано. Позивач стверджує, що станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 04.10.2008 року становить 9 890 грн. 08 коп. Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути на свою користь із відповідача, як із спадкоємця померлої ОСОБА_2 , а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 15.06.2022 року відмовлено у задоволенні позову АТ КБ ”ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В апеляційній скарзі АТ КБ ”ПриватБанк” просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 15.06.2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 15.06.2022 року є незаконним, ухваленим судом із порушенням норм матеріального та процесуального права, має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, при цьому, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. В доводах апеляційної скарги АТ КБ ”ПриватБанк” не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку пред`явлення вимог до спадкоємця. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 12.04.2017 року у справі № 6-2962цс16, від 13.06.2018 року у справі № 758/8549/15-ц, від 11.07.2018 року у справі №495/1933/15-ц, апелянт зазначає, що пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців не безпосередньо до спадкоємців, а через нотаріуса, не суперечить ч.2 статті 1281 ЦК України. Апелянт стверджує, що на виконання вимог статті 1281 ЦК України банком 17.03.2021 року, тобто, із дотриманням шестимісячного строку з моменту, коли банк дізнався про смерть, була направлена претензія до нотаріальної контори. Апелянт вказує, що банк виконав вимоги ч.3 статті 1281 ЦК України, та своєчасно пред`явив свої вимоги до спадкоємців, шляхом направлення таких вимог через нотаріуса. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги, не надав правової оцінки даному доказу, і дійшов помилкових висновків про відмову у задоволенні вимог заявленого банком позову. За доводами апеляційної скарги, пред`явлення позову безпосередньо до спадкоємців у 2022 році ніяким чином не спростовує факту того, що банком було дотримано вимоги статті 1281 ЦК України щодо строку пред`явлення вимоги до спадкоємців. 

В  судовому  засіданні  апеляційного  суду  представник  позивача АТ КБ ”ПриватБанк” - адвокат Рожко С.М. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги. Відповідач ОСОБА_1 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу АТ КБ ”ПриватБанк” на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 15.06.2022 року, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 15.06.2022 року.  

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_2 звернулась до АТ КБ ”ПриватБанк”, у зв`язку з чим 04.10.2008 року вона підписала відповідну заяву (а.с.29). У вказаній заяві ОСОБА_2 висловила свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді.   
Як вбачається із наданого суду позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за договором №б/н від 04.10.2008 року (а.с.19), заборгованість ОСОБА_2   за  кредитним договором станом на 28.11.2021 року становить 9 890 грн. 08 коп., яка складається із: 9 890 грн. 08 коп. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 9 890 грн. 08 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. 

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.02.2020 року (а.с. 46). 

Відповідач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , і як вбачається із копій паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.42-45), на день смерті ОСОБА_1 був зареєстрований з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Як  вбачається  із  копії  реєстру  рекомендованих  поштових відправлень-рекомендованих листів, та копії квитанції відділення поштового зв`язку (а.с.47), 28.03.2021 року АТ КБ ”ПриватБанк” було направлено до нотаріальної контори претензію кредитора за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_2 . У даній претензії кредитора, вих. №SAMDN50OTC001356796 від 17.03.2021 року (а.с.48), банк зазначив, що: ”…На теперішній час банку стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .”, у зв`язку з чим банк просив: включити кредиторські вимоги АТ КБ ”ПриватБанк” в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком у розмірі 9 890 грн. 08 коп.; повідомити банк, чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити банку відомості про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмову від неї; повідомити банку відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали. 

Згідно копії повідомлення Першої Чернігівської державної нотаріальної контори №323/01-16 від 31.03.2021 року, щодо залишення без виконання (а.с.49), претензію банку до спадкоємців ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без розгляду, оскільки у надісланій банком претензії не зазначено дату, коли ПАТ КБ ’’ПриватБанк’’ стало відомо про час відкриття спадщини, яка визначається роком, місяцем, датою.

Як вбачається із копії реєстру поштових відправлень та копії квитанції відділення поштового зв`язку (а.с.51), 02.09.2021 року АТ КБ ”ПриватБанк” було направлено лист-претензію на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ,  із  вимогою сплати заборгованості у розмірі 9 890 грн. 08 коп. за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У даному листі-претензії від 02.08.2021 року (а.с.50) банк зазначив, що: ”…На теперішній час банку стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ”.

Відповідної інформації щодо дати, коли АТ КБ ”ПриватБанк” стало відомо про час відкриття спадщини, яка визначається роком, місяцем, датою, матеріали справи не містять.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 15.06.2022 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого до ОСОБА_1 позову про стягнення боргу, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що позивач надіслав претензію кредитора до відповідача, як спадкоємця боржника ОСОБА_2 до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори 17.03.2021 року (а.с.48). На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на вказану дату позивачу було вже достовірно відомо про прийняття спадщини відповідачем. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач повинен був звернутися до суду з цим позовом не пізніше 17.09.2021 року. Суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 15.06.2022 року зазначив, що позивач звернувся до суду з даним позовом 18.02.2022 року, і таким чином, пропустив строк пред`явлення вимог до спадкоємця, встановлений приписами ЦК України, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову. 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 15.06.2022 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 15.06.2022 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.   

В доводах апеляційної скарги АТ КБ ”ПриватБанк” не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку пред`явлення вимог до спадкоємця. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 12.04.2017 року у справі № 6-2962цс16, від 13.06.2018 року у справі №758/8549/15-ц, від 11.07.2018 року у справі №495/1933/15-ц, апелянт зазначає, що пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців не безпосередньо до спадкоємців, а через нотаріуса, не суперечить ч.2 статті 1281 ЦК України. Апелянт стверджує, що на виконання вимог статті 1281 ЦК України банком 17.03.2021 року, тобто, із дотриманням шестимісячного строку з моменту, коли банк дізнався про смерть, була направлена претензія до нотаріальної контори. Апелянт вказує, що банк виконав вимоги ч.3 статті 1281 ЦК України, та своєчасно пред`явив свої вимоги до спадкоємців, шляхом направлення таких вимог через нотаріуса. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги, не надав правової оцінки даному доказу, і дійшов помилкових висновків про відмову у задоволенні вимог заявленого банком позову. За доводами апеляційної скарги, пред`явлення позову безпосередньо до спадкоємців у 2022 році ніяким чином не спростовує факту того, що банком було дотримано вимоги статті 1281 ЦК України щодо строку пред`явлення вимоги до спадкоємців. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом позову у даній справі є вимога кредитора до спадкоємця боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно ч.1 статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч.1 статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 522/407/15-ц, провадження №14-53цс18, відносно того, що: ”... Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.’’ 

Згідно положень ч.1-ч.4 статті 1281 ЦК України, яка регламентує пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Постанова Верховного Суду від 01.06.2021 року у справі № 751/8658/15-ц, провадження №61-2095св20, містить в собі наступні висновки: ’’… У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 ЦК України. Вирішуючи спори про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.’’

Як вбачається із позовної заяви АТ КБ ”ПриватБанк” (а.с.2-4), обґрунтовуючи вимоги заявленого позову про стягнення боргу за кредитом із спадкоємця боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в розмірі 9 890 грн. 08 коп., позивач вказував, що, оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то виходячи із положень ч.3 статті 1268 ЦК України, її спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 17.02.2020 року по 17.08.2020 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, і на підставі ч.3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, є відповідач ОСОБА_1 . Позивач зазначав, що на виконання вимог ч.3 статті 1281 ЦК України, банком 28.03.2021 року була направлена претензія кредитора до нотаріальної контори, та 08.04.2021 отримана відповідь. 02.09.2021 року до спадкоємців позичальника ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, однак жодних дій не було виконано.

Відповідно до копії реєстру рекомендованих поштових відправлень-рекомендованих листів, та копії квитанції відділення поштового зв`язку (а.с.47), 28.03.2021 року АТ КБ ”ПриватБанк” було направлено до нотаріальної контори претензію кредитора за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_2 . У даній претензії кредитора, вих. №SAMDN50OTC001356796 від 17.03.2021 року (а.с.48), банк зазначив, що: ”…На теперішній час банку стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .”, у зв`язку з чим банк просив: включити кредиторські вимоги АТ КБ ”ПриватБанк” в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлої про наявність заборгованості перед банком у розмірі 9 890 грн. 08 коп.; повідомити банк, чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити банку відомості про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмову від неї; повідомити банку відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали. 

Згідно копії повідомлення Першої Чернігівської державної нотаріальної контори №323/01-16 від 31.03.2021 року, щодо залишення без виконання (а.с.49), претензію банку до спадкоємців ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без розгляду, оскільки у надісланій банком претензії не зазначено дату, коли ПАТ КБ ’’ПриватБанк’’ стало відомо про час відкриття спадщини, яка визначається роком, місяцем, датою.

Як вбачається із копії реєстру поштових відправлень та копії квитанції відділення поштового зв`язку (а.с.51), 02.09.2021 року АТ КБ ”ПриватБанк” було направлено лист-претензію на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , із вимогою сплати заборгованості у розмірі 9 890 грн. 08 коп. за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У даному листі-претензії від 02.08.2021 року (а.с.50) банк зазначив, що: ”…На теперішній час банку стало відомо, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ”.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом, суд першої інстанції виходив із тих обставин, що позивач надіслав претензію кредитора до відповідача, як спадкоємця боржника ОСОБА_2 до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори 17.03.2021 року (а.с.48). На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на вказану дату позивачу було вже достовірно відомо про прийняття спадщини відповідачем. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач повинен був звернутися до суду з цим позовом не пізніше 17.09.2021 року. Суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 15.06.2022 року зазначив, що позивач звернувся до суду з даним позовом 18.02.2022 року, і таким чином, пропустив строк пред`явлення вимог до спадкоємця, встановлений приписами ЦК України, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні вимог заявленого позову. 

Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 15.06.2022 року щодо відсутності підстав для задоволення вимог заявленого АТ КБ ”ПриватБанк” позову до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом. Оскільки, як обгрунтовано вказав суд першої інстанції у рішенні від 15.06.2022 року, звертаючись до суду з даним позовом 18.02.2022 року, позивач пропустив строк пред`явлення вимог до спадкоємця, встановлений приписами ч.3 статті 1281 ЦК України. При цьому, оскільки позивач надіслав претензію кредитора до відповідача, як спадкоємця боржника ОСОБА_2 до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори 17.03.2021 року (а.с.48), то дана обставина дає підстави для висновку, що станом на вказану дату позивачу було вже достовірно відомо про прийняття спадщини відповідачем. Таким чином, позивач повинен був звернутися до суду з даним позовом не пізніше 17.09.2021 року, а фактично позивач звернувся з даним позовом до суду 18.02.2022 року (а.с.58), тобто, із пропуском строку пред`явлення вимог до спадкоємця, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову.

Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 15.06.2022 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих фактичних обставин справи, документально підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ”ПриватБанк” необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 15.06.2022 року, необхідно залишити без змін.  

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ”ПриватБанк” - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 15 червня 2022 року, залишити без змін.  

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                            Судді: