ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року	Львів	Справа № 380/17466/21 пров. № А/857/15146/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Запотічний І.І., 
суддя                                                     Шавель Р.М. 

секретар судового засідання                     Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року (головуючий суддя Лунь З.І., м. Львів) у справі № 380/17466/21 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування попередження та припису, -
                                                 В С Т А Н О В И В:
11.10.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням Держпраці у Львівській області попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЛВ12045/1354/АВ/П/ПН від 14.09.2021; визнати протиправним та скасувати прийнятий Головним управлінням Держпраці у Львівській області припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЛВ12045/1354/АВ/П від 14.09.2021.
Позов обгрунтовує тим, що інспекційне відвідування проведене Головним управлінням Держпраці у Львівській області з численними порушеннями чинного законодавства ставить під сумніви висновки, викладені в акті від 14.09.2021 №ЛВ12045/1354/АВ за результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці щодо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (акт №ЛВ12045/1354/АВ). Вважає, що орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю). Позивач у своїй діяльності не використовує найману працю, відповідно, на його думку, відповідач не є органом, уповноваженим законом, на проведення у нього заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю. Крім того, зазначає, що  у направленні на перевірку не зазначено жодної підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду, закріплених у  ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Водночас, відповідач провів позаплановий захід державного контролю без присутності позивача чи його уповноваженої особи, не вносив запису до журналу реєстрації заходів державного нагляду, який веде позивач за місцем здійснення господарської діяльності. Позивач вказує, що зазначеними діями відповідач порушив його права, гарантовані  ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Також, відповідач протиправно скоротив строк проведення заходу державного контролю, вказавши датою завершення інспекційного відвідування та складення акту 14.09.202, а не 17.09.2021, оскільки саме цей день зазначений у направленні як останній день строку здійснення заходу державного контролю. Крім того, позивач не погоджується з порушенням, зафіксованим в Акті №ЛВ12045/1354/АВ, а саме у залученні до роботи фізичних осіб без оформлення трудових відносин із ними. Зазначає, що здійснює господарську діяльність як фізична особа-підприємець у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору суборенди № б/н від 31.12.2020, укладеного із ПП «Мережа-Сервіс Львів». З метою забезпечення ведення своєї господарської діяльності позивач (як клієнт) уклав із ПП «Мережа-Сервіс Львів» (як виконавцем) договір надання послуг аутстаффингу персоналу №54 від 30.06.2018. Предметом такого договору є надання виконавцем клієнтові за плату послуг аутстаффингу персоналу протягом терміну дії договору. Із такими особами укладені трудові договори ПП «Мережа-Сервіс Львів», яке є їхнім роботодавцем та, відповідно, здійснює виплату заробітної плати таким працівникам, а також несе інші обов`язки, передбачені для роботодавців згідно з вимогами трудового законодавства. Відповідно доводи відповідача про те, що позивач залучив таких осіб до виконання робіт без оформлення трудових відносин є надуманими припущеннями та не підтверджуються жодними доказами. На сьогодні у ПП «Мережа-Сервіс Львів» відсутня необхідність отримання дозволу на здійснення діяльності з наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, а відповідні дозволи не видаються взагалі. При цьому, відсутність ПП «Мережа-Сервіс Львів» у переліку суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців, не тягне за собою заборони на здійснення вказаної діяльності. Також позивач вважає, що опис вказаних порушень в акті інспекційного відвідування, предметом якого є перевірка оформлення трудових відносин, є протиправним, оскільки дослідження таких питань не входило до предмету перевірки. Проте, незважаючи на це, посадова особа відповідача, досліджуючи оформлення трудових відносин у позивача як фізичної особи-підприємця зазначає про неіснуючі порушення законодавства про зайнятість іншим суб`єктом господарювання, у спірному випадку ПП «Мережа-Сервіс Львів», та фактично робить висновки про дійсність/недійсність господарського договору, укладеного між позивачем та зазначеним підприємством, що не входить до компетенції Держпраці, а є прерогативою суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано прийняте Головним управлінням Держпраці у Львівській області попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЛВ12045/1354/АВ/П/ПН від 14.09.2021. Визнано протиправним та скасовано прийнятий Головним управлінням Держпраці у Львівській області припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЛВ12045/1354/АВ/П від 14.09.2021.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що 15.09.2021 уповноважена особа позивача звернулася до ГУ Держпраці у Львівській області із письмовим запитом про надання копії направлення на проведення заходу державного контролю, що свідчить про наявність у позивача інформації щодо проведення інспекційного відвідування. Водночас, через неможливість особистого вручення акта та припису, що полягали у відсутності позивача за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності, акт, припис та попередження складено одночасно у трьох примірниках. Два примірники акта, припису та попередження 15.09.2021 надіслано об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У зв`язку з ненадходженням протягом семи робочих днів з дня відправлення об`єкту відвідування підписаного примірника акта та припису інспектором праці 11.10.2021 складено акт про відмову від підпису №ЛВ12045/1345/АВ/ВП у двох примірниках, один з яких надіслано об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У ході проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування встановлено, що позивач, здійснюючи підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 залучає до роботи працівників без належного оформлення трудових відносин, що зафіксовано засобами відеотехніки. Так, за даними Пенсійного фонду України позивач не використовує задекларовану працю найманих працівників, тобто нею не укладено жодного трудового договору з найманими працівниками. При цьому, для реалізації свого товару, що полягає в отриманні цього товару, його обліку, розкладці на прилавку, здійснення інших функцій щодо контролю за його товарним виглядом, вжиття заходів в разі його псування, тощо, та в кінцевому результаті  реалізації (продажу) цього товару на касі, позивач залучає працівників ПП «Мережа-Сервіс Львів» без оформлення трудових відносин з такими. Також представник відповідача зазначає, що  позивач не надав договорів про застосування праці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Натомість надано договір надання послуг аутстаффингу персоналу, в якому вказані прізвища відсутні. В той же час за інформацією Львівського обласного центру зайнятості ПП «Мережа-Сервіс Львів» до переліку суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців, не включено. Дозвіл на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця у ПП «Мережа-Сервіс Львів» відсутній. З огляду на вказане, на думку представника відповідача, за результатами здійснення інспекційного відвідування позивача, правомірно констатовано порушення ним ч.1 ст.21, ч. 4 ст. 24 КЗпП України та абзацу 1 Постанови №413, що полягає у фактичному допуску до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, відповідач вважає, що повністю дотримався встановленої чинним законодавством процедури проведення контрольного заходу, процедуру винесення оскаржуваних припису та попередження, відтак такі є правомірними та законними. Також звертає увагу на те, що факт виходу інспектора за місцем здійснення господарської діяльності фізичної особи-підприємця підтверджується матеріалами відеофіксації, здійсненої під час перевірки. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
З урахуванням приписів ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Позивач  з 20.06.2018 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У доповідній записці №5891/1 від 06.09.2021 заступника начальника управління  начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Н. Щерби висловлено пропозицію провести захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині виявлення неоформлених трудових відносин. Проведення інспекційного відвідування заплановано в період з 06.09.2021 по 17.09.2021 інспекторам праці, перелік яких наведений у Доповідній записці.
На підставі вказаної доповідної записки Головне управління Держпраці у Львівській області 06.09.2021 прийняло наказ №1302-П «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яким, переліченим у ньому інспекторам праці, наказано провести позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (п. 1); позаплановий захід державного контролю провести з 06.09.2021 по 17.09.2021 (п. 2).
06.09.2021 ГУ Держпраці у Львівській області на підставі наказу №1319-П від 06.09.2021 відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823 видало направлення №1312 для проведення позапланового заходу здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Строк здійснення заходу: з 06.09.2021 по 17.09.2021.
З 14 год. 30 хв. 06.09.2021 по 09 год. 00 хв. 14.09.2021 посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області на підставі наказу №1319-П від 06.09.2021 проведено позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1   в частині виявлення неоформлених трудових відносин.
За результатами проведеного позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування складено акт від 14.09.2021 №ЛВ12045/1354/АВ.
Зазначеним актом встановлено порушення позивачем ч. 1 ст.21, ч. 4 ст.  24 КЗпП України  та абзацу 1 Постанови № 413, що полягає у фактичному допуску до роботи праці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі акта інспекційного відвідування від 14.09.2021 №ЛВ12045/1354/АВ відповідач прийняв: припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЛВ12045/1354/АВ/П від 14.09.2021, яким зобов`язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1   усунути порушення вимог ч. 1 ст.  21, ч. 4 ст.  24 КЗпП України, Постанови № 413, що полягає у фактичному допуску до роботи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЛВ12045/1354/АВ/П/ПН від 14.09.2021, яким повідомлено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1   про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявлені в процесі інспекційного відвідування.
Позивач не погоджуючись із приписом та попередженням, звернулась з  адміністративним позовом до суду першої інстанції.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати  податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до частини 2  статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На виконання положень наведеної норми  Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823  затверджено «Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», який був чинний на час проведення інспекційного відвідування з наступними змінами та доповненнями (Порядок №823).
Серед підстав для здійснення інспекційних відвідувань у п. 5 Порядку №823 передбачено рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (підпункт 3).
У підпункту 5 пункту 5 Порядку №823 серед інших передбачено таку підставу як повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин.
Інспектори Держпраці та її територіальних органів наділені повноваженнями на проведення інспекційних відвідувань (п. 2 Порядку №823).
Відповідно до п. 8 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Пунктом 9 цього ж Порядку передбачено, що тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів.
Як передбачено положеннями п. 10 згаданого Порядку, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право, серед іншого, ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
Згідно із п. 13 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: 1)перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; 3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування; 4) вимагати припинення інспекційного відвідування у разі перевищення визначеного пунктом 9 цього Порядку максимального строку здійснення такого заходу; 5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування; 6) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед поданням акта інспекційного відвідування для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою; 7) перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки; 8) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 9) вимагати нерозголошення комерційної таємниці або конфіденційної інформації об`єкта відвідування; 10) оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці; 11) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань;12) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 13) оскаржувати відповідно до пункту 26 цього Порядку припис та/або вимогу інспектора праці.
Наведені вимоги до проведення інспекційного відвідування та права об`єкта відвідування дозволяють прийти щонайменше до таких висновків: інспекційне відвідування має проводитись в об`єкта відвідування або його уповноваженої посадової особи; інспекційне відвідування не може перевищувати 10 днів; інспектор праці повинен забезпечити права об`єкту відвідування.
Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи наявна фіксація проведення інспекційного відвідування засобами відеотехніки, яка не підтверджує обставин проведення такого у позивача чи його уповноважених осіб. При цьому, колегія суддів вказує, що у  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Гаврилів М., Кравець М., Клименко Н, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 не було з`ясовувано чи вони є уповноваженими посадовими особами позивача; не пред`являлись посвідчення; не надавалась копія відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та не вносився запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування, не з`ясовувалась його наявність. Інших доказів, які б вказували на обізнаність, повідомлення позивача чи його уповноважених посадових осіб про проведення інспекційного відвідування та як наслідок забезпечення його прав під час такого в матеріалах справи немає.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що не є належним доказом про обізнаність позивача про проведення позапланового заходу контролю, як вважає апелянт, запит про надання інформації датований 15.09.2021, оскільки такий був сформований після проведення інспекційного відвідування (акт та спірні рішення датовані 14.09.2021).
Крім того, згідно п. 14 Порядку №823 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.
Оскільки ні позивача, ні її уповноважену посадову особу не було повідомлено про проведення інспекційного відвідування, жодних відомостей про наявність їх за місцезнаходженням, в матеріалах справи відсутні, інспектори праці повинні були скласти акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, а відтак діяли не у спосіб визначений законодавством.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на строк здійснення заходу згідно наказу та направлення, а  саме з 06 вересня по 17 вересня 2021року. В законодавстві існує лише заборона щодо проведення контрольного заходу поза межами десяти днів, та відсутні повноваження на зменшення строку проведення такого заходу. За інших обставин, проведення перевірки в менші строки ніж це передбачено у розпорядчому документі не можу вказувати на порушення норм чинного законодавства, однак за умови проведення її неякісно, як то не забезпечення права особи на участь у її проведенні та відсутності доказів у підтвердження вжиття заходів для її повідомлення, вказує на порушення суб`єктом владних повноважень таких критеріїв правомірності як добросовісності та своєчасності.
При цьому, такі порушення як необізнаність позивача про проведення перевірки, незабезпечення їй права на участь у прийнятті рішення, проведення інспекційного відвідування не у спосіб визначений чинним законодавством, у своїй сукупності є самостійними підставами для визнання спірних рішень протиправними, оскільки за встановлених обставин акт не мав складатись, а якщо склався то не може бути допустимим та достовірним доказом підтвердження порушень.
Щодо суті порушення встановленого в акті планового заходу, апеляційний суд зазначає наступне.
В акті встановлено порушення, яке полягало у фактичному допуску позивачем до роботи осіб, без укладення трудового договору, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнобов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Склад правопорушення та відповідальність за нього передбачено ч. 2  ст. 265 Кодексу законів про працю України.
Позивач вважає, що ним не було допущено порушень оскільки працівники залучались до виконання певних робіт на підставі договору №54 надання послуг по аутстаффингу персоналу від 30.06.2018.
Так, даний договір укладено між Приватним підприємством «Мережа-Сервіс Львів» (виконавець) та позивачем (клієнт), згідно якого виконавець надає клієнту за плату послуги аутстаффингу персоналу протягом терміну дії цього договору (п. 1.1).
Згідно  з пункту 1.2 послуга аутстаффингу включає в себе: пошук та підбір кандидатів згідно вимог клієнта та зарахування їх до штату виконавця, оформлення кадрових процедур та кадрової документації згідно трудового законодавства України; нарахування та виплата заробітної плати співробітникам, розрахунок та перерахування податків та зборів до державного бюджету та державних фондів страхування, виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, компенсацій за відпустку, оформлення лікарняних листів, видача співробітникам довідок; при необхідності, медичне страхування співробітників, страхування життя, страхування від нещасних випадків та інше; при необхідності, вирішення конфліктних ситуацій з співробітниками; здача звітності передбаченої діючим законодавством України; надання клієнтові за його заявкою робітників, необхідної кваліфікації на визначений клієнтом строк; надання резервних робітників у разі хвороби або відсутності основних (раніше наданих).
Наведені умови договору вказують на те, що трудовий договір з працівниками укладався Приватним підприємством «Мережа-Сервіс Львів», а за деякі роботи, які ними виконувались для позивача, оплата здійснювалась на рахунки згаданого підприємства.
Виконання даного договору підтверджується наявними в матеріалах справи заявками на надання персоналу, платіжними дорученнями та актами надання послуг.
Статтею 39 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI, з наступними змінами та доповненнями (Закон України №5067-VI) передбачена можливість здійснювати діяльність на підставі наведеного договору лише за певних умов.
Так, у відповідності до положень абзацу першого ч.1 наведеної статті передбачено здійснення такої діяльності лише на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.
Порядок видачі дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 2 цієї ж частини).
Згаданий порядок затверджено  Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 359, однак така не набрала чинності.
При цьому, документом дозвільного характеру вважається дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності (абз. 3 ч.1  ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 №2806-IV, з наступними змінами та доповненнями).
Частиною 1  ст.1 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19.05.2011 №3392-VI, з наступними змінами та доповненнями, затверджено Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, який не містить такого дозволу як дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця.
Частиною 8 цієї ж статті заборонено вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом.
Відтак, доводи апелянта щодо необхідності дозволу на здійснення діяльності згідно наведеного договору не беруться колегією суддів до уваги.
В силу положень  ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.
Тобто такий договір є оспорюваним, а не нікчемним (ч. 2  ст. 215 ЦК України), і без визнання його недійсним у судовому порядку він вважається чинним та є належним доказом у цій справі в підтвердження обставин виконання певних робіт працівниками Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» для позивача без укладення трудового договору.
Не може бути покладений в основу судового рішення аргумент позивача щодо відсутності в переліку суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні, та суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у інших роботодавців (вимога ч. 3  ст. 36 Закону України  №5067-VI) Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів», оскільки такий обов`язок покладено на останнього.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суб`єктом владних повноважень під час судового розгляду не доказано наявність в діях позивача порушення, яке полягало у фактичному допуску позивачем до роботи осіб, без укладення трудового договору, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнобов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Водночас, апеляційний суд вказує, що позаплановий захід державного контролю позивача проведений з численними порушеннями вимог  Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»  та Порядку №823. Отже, результати заходу державного контролю, отримані внаслідок неправомірних дій органу, який його проводив, не можуть бути підставою для застосування до позивача будь-яких заходів примусового характеру. Тому, оскільки оскаржувані попередження та припис, прийняті за результатами заходу державного контролю, незаконність якого встановлена судом, то ці попередження та припис не можуть бути визнані такими, що прийняті на підставі, у межах та у спосіб, встановлений законом.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись   243,  250,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 380/17466/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 12 січня 2023 року.