ПОСТАНОВА 
Іменем України

24 березня 2023 року                                                         м. Кропивницький

справа № 405/4737/20
провадження № 22-ц/4809/359/23 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., 
учасники справи:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Ландтех»,
треті особи – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», Приватне акціонерне товариство «Страхова команія УНІКА», 
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2022 року у складі судді Іванової Л. А. і
В С Т А Н О В И В :
В серпні 2020 року ОСОБА_1 і ОСОБА_5 звернулись до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландтех» (далі – ТОВ «Ландтех») та просили:
-стягнути на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 122 480 грн 64 коп та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн;
-стягнути на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 1 123 грн та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн;
-стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення експертизи в сумі 3 000 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн та судовий збір. 
Позовна заява мотивована тим, що 12 лютого 2020 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі – ТОВ «Порше Лізинг Україна») та по договору лізингу переданий у володіння і користування ТОВ «Ландтех», рухаючись по вул. Нейгауза в м. Кропивиицький, грубо порушив вимоги п. п. 2.3 та 16.11 Правил дорожнього руху, перед виїздом на головну дорогу не переконався в безпечності руху, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», не надав переваги в русі автомобілю, який належить ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі, та допустив з ним зіткнення. 
По даному факту було відкрито кримінальне провадження, але, оскільки за висновками експерта позивач ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження, кримінальне провадження було закрито і винуватця ДТП ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності.
В результаті зіткнення належний ОСОБА_1 автомобіль був значно пошкоджений і вартість відновлювального ремонту, відповідно до висновку експерта № 129 від 04 травня 2020 року складає 211 322,52 грн, а за проведення експертизи остання заплатила 3 000 грн. 
Автомобіль відповідача був застрахований в ПАТ «СК Уніка», поліс № АМ/8838953, з лімітом відповідальності за заподіяну шкоду в розмірі 100 000 грн, при цьому, страховою компанією їй було виплачено кошти в сумі 92 928,88 грн, тим самим, матеріальна шкода за пошкодження автомобіля, з урахуванням виплати, складає 118 393,64 грн (211 322,52 грн - 92 928,88 грн). 
Крім того, в автомобілі також був пошкоджений відеореєстратор «Gazer F410», вартістю 4 087 грн, на підставі чого загальний розмір спричиненої їй матеріальної шкоди становить 122 480,64 грн.
Крім матеріальної шкоди ОСОБА_1 також спричинена і моральна шкода, яка виразилася в тому, що внаслідок ДТП вона перебувала у стресовому стані, а в автомобілі знаходилася і її невістка, яка отримала тілесні ушкодження та на той час мала 13 неділь вагітності, що також вплинуло на психологічний стан і звичний спосіб життя позивача. 
Позивач ОСОБА_2 додатково на обґрунтування позовних вимог зазначила, що є вагітною, на момент дорожньо-транспортної пригоди вона знаходилася в автомобілі в якості пасажира, та в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження та каретою швидкої медичної допомоги була доставлена до Міського пологового будинку із загрозою переривання вагітності. 
В лікарні ОСОБА_2 знаходилася до 18 лютого 2020 року, а на лікування нею були витрачені кошти в сумі 1 123,20 грн, чим їй спричинена матеріальна шкода на зазначену суму. 
Крім матеріальної шкоди ОСОБА_2 також була спричинена і моральна шкода, так як в результаті зіткнення транспортних засобів вона отримала психологічний стрес та фізичний біль. Позивач пережила страждання від тієї думки, що може втратити дитину, а пережитий нею стрес може негативно сказатися на розвитку дитини. 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 грудня 2021 року прийнято відмову позивача  ОСОБА_2  від позовних вимог, пред`явлених до ТОВ «Ландтех» про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 123,20 грн.
Провадження у цивільній справі в частині позовних вимог  ОСОБА_2  до ТОВ «Ландтех» про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 123,20 грн закрито.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Ландтех» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Ландтех» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 3 000 грн.
Стягнуто з ТОВ «Ландтех» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп, витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 
В задоволенні інших вимог позивачу ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «Ландтех» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 3 500 грн.
Стягнуто з ТОВ «Ландтех» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.
Рішення суду мотивовано тим, що поданий позивачем до позову висновок про вартість матеріального збитку № 129 від 04 травня 2020 року, який був складений суб`єктом оціночної діяльності експертом ОСОБА_7 на замовлення позивача ОСОБА_1 , не був підставою для виплати позивачу ОСОБА_1 страховою компанією страхового відшкодування.
Суд першої інстанції також врахував, що на час судового розгляду справи, належний позивачу та пошкоджений в ДТП транспортний засіб не відремонтований, зберігається в гаражі в тому ж стані, який був на момент ДТП, а будь-які реальні збитки позивачем ОСОБА_1 не понесені.
Крім того, доказів придбання та належності ОСОБА_1  відеореєстратора Gazer F410 вартістю 4 087 грн та встановлення останнього в належному позивачу транспортному засобі, а так само факт пошкодження останнього внаслідок ДТП не надано.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач, звертаючись до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 122 480 грн 64 коп, не довела суду належними та допустимими доказами розміру сум, які відповідно до законодавства має відшкодувати відповідач у разі недостатності суми страхового відшкодування.
Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивачів, глибину душевних страждань та переживань, яких вони зазнали та з дотриманням принципу розумності та справедливості, з огляду на істотність змін у звичайному житті позивачів, суд першої інстанціх прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування останнім моральної шкоди, в сумі 3 000 грн на користь позивача ОСОБА_1 та в сумі 3 500 грн на користь ОСОБА_2 , які підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Ландтех».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2022 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.
Суд першої інстанції, посилаючись на звіт № 3444 від 06.05.2020 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ «СЗУ Україна», замовником якого виступила ПрАТ «СК «Уніка», не звернув уваги на те, що у вказаному звіті також встановлена сума відновлювального ремонту в розмірі 157 717 грн 90 коп.
Позивачі вважають посилання суду першої інстанції на те, що висновок про вартість матеріального збитку № 129 від 04 травня 2020 року не був підставою для виплати позивачу ОСОБА_1 страховою компанією страхового відшкодування, є недоречним, тому що це не є підставою для визнання даного доказу неналежним і недопустимим, при цьому суд першої інстанції не зазначив, яким законом чи нормативно-правовим актом це передбачено.
Крім того, особа, яка оцінювала транспортний засіб для страхової компанії, не є експертом, та не попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивового висновку.
Також, судом першої інстанції не мотивовано призначення занижених сум моральної шкоди позивачам та не мотивовано, чому предмет спору в цій справі не є складним та не потребує в цілому того часу, що витрачено адвокатом.
Від ТОВ «Ландтех» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просить відмовити позивачам в задоволенні апеляційної скарги , а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2022 року залишити без змін.
Відзивів від інших учасників справи на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову становить 173 623 грн 84 коп, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2022 становить 248 100 грн, станом на 01.01.2023 становить 268 400 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2020 року о 18 год. 50 хв. третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen Polo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Кропивницькому на перехресті вулиць Тараса Карпи та Нейгауза, був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, та перед виїздом на головну дорогу не переконався в безпечності, не надав перевагу в русі транспортному засобу - автомобілю «Skoda Oktavіа», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеними діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.2.3 б, п.16.11 Правил дорожнього руху.
З матеріалів кримінального провадження №12020120020001057 від 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України судом першої інстанції також встановлено, що за зазначеним фактом ДТП 13 лютого 2020 року були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України, за якими 12.02.2020 близько 18:50 год. на перехресті вул. Тараса Карпи та Нейгауза в м.Кропивницькому мало місце ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 в результаті ДТП пасажир автомобіля «Skoda Oktavіа»,реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.
Згідно з висновком лікаря – судово-медичного експерта Шилової Н.С. № 148 від 13 лютого 2020 року у гр. ОСОБА_2 наявне тілесне ушкодження у вигляді садна по тильній поверхні правої кисті, яке утворилось від травматичного контакту з тупим об`єктом, індивідуальні властивості якого в ушкодженні не відобразились, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Постановою т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції Прокоф`єва В.В. від 25 лютого 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020120020001057 від 13.02.2020, розпочате за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито, за відсутністю в діянні водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.
Копія постанови направлена начальникові УПП в Кіровоградській області ДПП для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2020 року (справа №404/1508/20), яка набрала законної сили 31 березня 2020 року, за зазначеним вище фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.02.2020, ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з призначенням стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.
Тим самим, внаслідок ДТП автомобіль«Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень з вини третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , який на час ДТП, перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Ландтех».
Відповідно до довідки № 3020045590624603 про дорожньо-транспортну пригоду від 28.02.2020, виданої УПП в Кіровоградській області ДПП, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 лютого 2020 року легковий автомобіль «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження передньої центральної частини, передньої правої частини та передньої лівої частини.
Судом також встановлено, що власником транспортного засобу – автомобіля «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 04.10.2012, є позивач ОСОБА_1 . Право користування транспортним засобом згідно з даними свідоцтва має ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача).
Крім того, встановлено, що власником транспортного засобу «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.03.2018 є ТОВ «Поорше Лізинг Україна», який (транспортний засіб) за договором про фінансовий лізинг №00015913 від 23 березня 2018 року отримано ТОВ «Ландтех».
Відповідно до полісу № АМ/8838953 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 лютого 2019 року (терміном дії з 00 год. 00 хв. 27.03.2019 до 26.03.2020), укладеного між ТОВ «Порше Лізинг Україна», як Страхувальником, та ПрАТ «СК «Уніка», як Страховиком, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Volkswagen Polosedan», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, за умовами договору страхування, страхова сума (ліміт відповідальності) при заподіянні шкоди життю і здоров`ю становить 200 000 грн на одного потерпілого, та за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн.
Відповідно до страхового акту № 0034321 ПрАТ «СК «УНІКА» від 30 червня 2020 року сума страхового відшкодування становить 92 928, 88 грн та за висновком комісії на підставі наявних документів подія кваліфікована як страховий випадок та на підставі цього Акту та Полісу ОСЦВВНТЗ № АМ/8838953 вирішено виплатити страхове відшкодування згідно з розрахунком в розмірі 92 928, 88 грн шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 .
Факт отримання зазначеної суми страхового відшкодування в зазначеному розмірі позивачем ОСОБА_1 не заперечувався.
При цьому, розмір збитку було визначено на підставі звіту № 3444 від 06.05.2020 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ «СЗУ Україна», замовником якого виступила ПрАТ «СК «Уніка», та за яким об`єктом оцінки є транспортний засіб «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 . Ринкова вартість транспортного засобу становить 256 902,10 грн. Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 106 018,65 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Вартість матеріального збитку без врахування ПДВ становить 92 928,88 грн.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Ландтех» про стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що поданий позивачем до позову висновок про вартість матеріального збитку № 129 від 04 травня 2020 року, який був складений суб`єктом оціночної діяльності експертом ОСОБА_7 на замовлення позивача ОСОБА_1 , не був підставою для виплати позивачу ОСОБА_1 страховою компанією страхового відшкодування.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
Відповідно до частин першої-третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (стаття 1188 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.
Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері врегульовано, зокрема Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтями 28, 29 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Матеріалами справи підтверджується, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2020 року (справа № 404/1508/20) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з призначенням стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн (том 1 а. с. 22).
Вказаним судовим рішенням встановлено, що 12 лютого 2020 року о 18 год. 50 хв. третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen Polo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Кропивницькому на перехресті вулиць Тараса Карпи та Нейгауза, був неуважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, та перед виїздом на головну дорогу не переконався в безпечності, не надав перевагу в русі транспортному засобу - автомобілю «Skoda Oktavіа», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначеними діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.2.3 б, п.16.11 Правил дорожнього руху.
Власником транспортного засобу – автомобіля «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 04.10.2012, є позивач ОСОБА_1 (том 1 а. с. 18).
Сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 на час ДТП, перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Ландтех», а власником транспортного засобу «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.03.2018 є ТОВ «Поорше Лізинг Україна», який (транспортний засіб) за договором про фінансовий лізинг №00015913 від 23 березня 2018 року отримано ТОВ «Ландтех».
19.02.2020 між ОСОБА_1 та суб`єктом оціночної діляності ОСОБА_7 було укладено Договір № 129 на виконання експертної оцінки вартості матеріального збитку, на виконання якого останнім було складено відповідний висновок, згідно якого вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки Skoda Oktavia A5 д. н. з. НОМЕР_2 складає 211 322,52 грн, а вартість матеріального збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику даного колісного транспортного засобу складає 141 435,81 грн (том 1 а. с. 24-51).
За проведення оцінки належному позивачу транспортного засобу, ОСОБА_1 було сплачено 3 000 грн ОСОБА_7 , що підтверджується розрахунковою квитанцією Серії ВААВ № 492180 та актом № 129 від 04.05.2020 (том 1 а. с. 23а, 24 на звороті).
Відповідно до страхового акту № 0034321 ПрАТ «СК «УНІКА» від 30 червня 2020 року сума страхового відшкодування становить 92 928, 88 грн, за висновком комісії на підставі наявних документів подія кваліфікована як страховий випадок та на підставі цього Акту та Полісу ОСЦВВНТЗ № АМ/8838953 вирішено виплатити страхове відшкодування згідно з розрахунком в розмірі 92 928, 88 грн шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 . Ліміт відповідальності при заподіянні шкоди майну становить 100 000 грн (том 1 а. с. 91-92).
Факт перерахування відповідачем ОСОБА_1 коштів в розмірі 92 928,88 грн позивачем не заперечується.
Розмір збитку було визначено на підставі звіту № 3444 від 06.05.2020 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ «СЗУ Україна», замовником якого виступила ПрАТ «СК «Уніка», та за яким об`єктом оцінки є транспортний засіб «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 . Ринкова вартість транспортного засобу становить 256 902,10 грн. Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Skoda Oktavіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 106 018,65 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування). Вартість матеріального збитку без врахування ПДВ становить 92 928,88 грн (том 1 а. с. 165-169).
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина першастатті 12 ЦПК України).
Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Аналізуючи встановлені судом обставини та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами довела наявність завданої їй шкоди внаслідок пошкодження її автомобіля, причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і шкодою, а також розмір завданої шкоди, який підтверджений належним тому є всі підстави для покладання на відповідача обов`яку відшкодувати позивачу заподіяну шкоду.
Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на свою користь 122 489 грн 64 коп матеріальної шкоди, яка складається з 118 393 грн 64 коп – різниця вартості відновлювального ремонту та сплаченої суми страхового відшкодування, та 4 087 грн – вартість пошкодженого відеореєстратора.
Разом з тим, з аналізу наведених норм права вбачається, що власнику пошкодженого автомобіля має бути відшкодована вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу автомобіля.
Враховуючи, що згідно наданого позивачем висновком експерта вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу становить 141 438,81 грн, а ПрАТ «СК «УНІКА» було сплачено ОСОБА_1 92 928,88 грн, останній відповідачем в силу вимог ст. 1194 ЦК України має бути відшкодовано 48 506,93 грн (141 435,81-92 928,88).
При чому, суд вважає, висновок експерта № 129 від 04.05.2020, наданий позивачем, належним та допустимим доказом розміру завданої шкоди з огляду на те, що він був виконаний за часом ближчим до ДТП, ніж звіт № 3444 від 06.05.2020, та був складений експертом, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок про оцінку майна згідно ст. 384 КК України.
Той факт, що наданий позивачем висновок не був підставою для виплати позивачу ОСОБА_1 страховою компанією страхового відшкодування, не є безумовною підставою для визнання його судом неналежним та недопустимим доказом.
На викладене суд першої інстанції уваги не звернув та внаслідок неправильно наданої оцінки наявних в матеріалах справи доказам, дійшов помилкового висновку в частині розміру майнової шкоди, що підлягає стягненню з ТОВ «Ландтех» на користь позивача.
Окрім того, помилковими є мотиви суду першої інстанції про те, щона час судового розгляду справи, належний позивачу та пошкоджений в ДТП транспортний засіб не відремонтований, зберігається в гаражі в тому ж стані, який був на момент ДТП, а будь-які реальні збитки позивачем ОСОБА_1 не понесені, оскільки вказані факти на розмір майнової шкоди, яка має бути відшкодована не впливає.
Обгрунтовуючи вимоги в частині стягнення з відповідача на свою користь вартості пошкодженого відеореєстратора, ОСОБА_1 надала витяг мережі Інтеренет, щодо його вартості на сайті продавця.
Разом з тим, доказів придбання та належності позивачу ОСОБА_1  відеореєстратора Gazer F410 вартістю 4 087 грн та встановлення останнього в належному позивачу транспортному засобі, а так само факт пошкодження останнього внаслідок ДТП, позивачем ОСОБА_1 не надано, що є підставою для відмови в задоволенні вимог про відшкодування його вартості.
Суд також не погоджується з розміром моральної шкоди, яку стягнув суд першої інстанції з відповідача на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , з огляду на таке.
Конституція України, як основний закон, закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.
Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
На забезпечення ефективного захисту прав та свобод людини направлені норми Конституції України про розповсюдження юрисдикції судів на всі правовідносини, які виникають у державі, а також на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, як результат порушених прав фізичних та юридичних осіб.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України).
Частиною третьою статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).
Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Матеріалами справи підтверджується, що права ОСОБА_1 порушено внаслідок пошкодження її транспортного засобу з вини ОСОБА_3 , який спричинив ДТП та перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2020 року (том 1 а. с. 22).
Суд першї інстанції, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 3 000 грн, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_9 , не врахував, що внаслідок пошкодження автомобіля, остання перебувала у стресовому стані, а внаслідок загрози переривання вагітності невістки, вона отримала психологічний шок, що вплинуло на її психічний та фізичний стан, що в сукупності призвело до порушення її життєвих зв`язків, внесло дискомфорт в її життя. 
Матеріалами справи також підтверджується, що згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 777 від 19 лютого 2020 року ОСОБА_2 12.02.2020 поступила у відділення не виношування вагітності КНП «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру ІІ рівня» Міської ради м. Кропивницький з діагнозом: вагітність 13 тижнів, загроза переривання вагітності (том 1 а. с. 20), а згідно висновку експерта № 148 від 13 лютого 2020 року у неї малось тілесне ушкодження у вигляді садна по тильній поверхні правої кисті, яке утворилось внаслідок травматичного контакту з тупим предметом (том 1 а. с. 89-90).
Суд першї інстанції, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 3 500 грн, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 , не врахував, що остання 12 лютого 2020 року була на 13 тижні вагітності та в результаті зіткнення транспортних засобів вона отримала психологічний стрес, а також фізичний біль.
Крім того, ОСОБА_2 переживала страждання від тієї думки, що може втратити дитину та, що пережитий нею стрес може негативно сказатися на розвитку дитини, що призвело до порушення її нормальних життєвих зв`язків.
За таких обставин, задовольняючи частково позовні вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції неповно з`ясував характер правовідносин сторін, не врахував глибину їх душевних страждань, як наслідок дійшов помилкового висновку в частині розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на їх користь.
Виходячи із засад розумності та справедливості, а також враховуючи обставини справи та наслідки, що наступили для позивачів, які зазнали моральних страждань та втрат немайнового характеру, суд приходить до висновку що з ТОВ «Ландтех» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 10 000 моральної шкоди, а на користь ОСОБА_2 10 000 грн моральної шкоди.
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.
З огляду на викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підлягає частковому задоволенню, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2022 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового про часткове задоволення пощовних вимог та стягнення з ТОВ «Ландтех» на користь ОСОБА_1 48 506,99 грн майнової шкоди та 10 000 грн моральної шкоди, а на користь ОСОБА_2 10 000 грн моральної шкоди.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються :
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції було понесено судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 065,6 (1 261,2+840,8) грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн та витрат на проведення експертизи в розмірі 3 000 грн, а під час розгляду судом апеляційної інстанції нею було сплачено 3 098,4 грн судового збору.
Крім того, ОСОБА_2 було сплачено 840,8 грн судового збору під час розгляду справи судом першої інстанції та 1 261,2 грн судового збору, під час розгляду судом апеляційної інстанції.
Таким чином, пропорційно задоволеним вимогам в порядку розподілу судових витрат, понесених позивачами під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції, остаточно з ТОВ «Ландтех» на користь ОСОБА_1 підялає стягненню 2 122,4 ((1 224,8+840,8+1 837,2+1 261,2)*41,1%) грн судового збору, 1 233 (3 000*41,1%) грн витрат на проведення експертизи, 2 466 (6 000*41,1%) витрат на профенсійну правничу допомогу, а на користь ОСОБА_2 з ТОВ «Ландтех» підлягає стягненню 420 ((840,8+1 261,2)*20%) грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.
       Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 січня 2022 року скасувати та ухалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландтех» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити частково.
       Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландтех» (код ЄДРПОУ 37503074) на корись ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 48 506 (сорок вісім тисяч п`ятсот шість) грн 99 коп матеріальної шкоди та 10 000 (деять тисяч) грн моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландтех» (код ЄДРПОУ 37503074) на корись ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) 10 000 (деять тисяч) грн моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.
В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландтех» відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландтех» (код ЄДРПОУ 37503074) на корись ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 2 122 (дві тисячі сто двадцять два) грн 40 коп судового збору, 1 233 (одна тисяча двісті тридять три) грн витрат на проведення експертизи, 2 466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість) грн витрат на профенсійну правничу допомогу.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландтех» (код ЄДРПОУ 37503074) на корись ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) 420 (чотириста двадцять) грн судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя                С. І. Мурашко 
Судді О. Л. Карпенко 
О. І. Чельник