ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 року                              м. Дніпро                          Справа №  904/3828/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)                                                                    
суддів:                       Орєшкіної Е.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження 
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу     
Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. ( суддя Дупляк С.А.,, м. Дніпро) прийнятої за результатами 
зустрічного позову Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI)
до Акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД"
про стягнення грошових коштів 
за позовом Акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД"
до Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" в особі представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ"
про стягнення грошових коштів,
                                                  ВСТАНОВИВ:

1.        Короткий зміст заявлених вимог
         Акціонерне товариство "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ"        
(LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД", про стягнення грошових коштів.

2.       Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у  справі
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. зустрічний позов Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" в особі представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" з доданими до нього документами повернуто, з посиланням на ч. 6 ст. 180 ГПК України.

3.       Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось  Акціонерне товариство "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" в особі представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ", в якій просить ухвалу  суду від 05.12.2022р. скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким направитисправу №904/3828/22 до Господарського суду Дніпропетровської області, для розгляду питання щодо прийняття/неприйняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним позовом.

4.       Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обгрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що висновки суду першої інстанції зроблені без ґрунтовного дослідження обставин справи та з порушенням норм чинного процесуального законодавства, не взято до уваги висновки Верховного суду, викладені в постанові від 27.01.2021р. по справі № 908/1688/20.
Скаржник вважає, що вимоги за зустрічним і первісним позовами є однорідними та можуть зараховуватись відповідно до ст. 601 ЦК України.
Зокрема, Скаржник зазначає на те, що спір, який є предметом первісного та зустрічного позову об`єднані зобов`язальною природою відносин, що склалися між сторонами спору - первісні позовні вимоги обгрунтовуються невнесенням орендної плати Відповідачем, що є порушенням договору оренди нежитлового приміщення № 3-ДО від 30.04.2020р. та з якого випливає зобов`язання сплатити грошові кошти Відповідачем та вимоги за зустрічним позовом, які обгрунтовуються невиконанням обов`язку Позивача зареєструвати податкові накладні, що в свою чергу привело до понесення збитків Відповідачем та зобов`язання Позивача відшкодувати завдані збитки.
Скаржник вказує на те, що сума збитків за зустрічним позовом перевищує суму боргу за первісним позовом, тому задоволення зустрічного позову, на його думку,  виключатиме задоволення первісного позову.

5.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Акціонерне товариство "ДНІПРОМЕТРОБУД" не скористалося своїм правом згідно ч. 1  ст. 263 ГПК України  та не надало суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3  ст. 263 ГПК  не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

6.          Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2022р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Орєшкіна Е.В., Дармін М.О..
        Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/3828/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. по справі № 904/3828/22 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.
19.12.2022р. матеріали справи № 904/3828/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ч. ч. 1, 2 ст. 271 ГПК  України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Суд констатує, що предметом оскарження є судова ухвала, котрою повернуто зустрічну  позовну заяву заявникові.
Враховуючи, що п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України, стосовно перегляду ухвали суду про повернення заяви позивачеві ( заявникові ), міститься в переліку ч. 2 ст. 271 ГПК України, перегляд оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. у справі №904/3828/22, для розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7.         Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.
Звернувшись до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом у цій справі, Акціонерне товариство "ДНІПРОМЕТРОБУД" просить суд про стягнення з Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ"  441 059,51 грн. 
Вказані вимоги обґрунтовано неналежним виконанням Акціонерним товариством "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення, укладеного між сторонами 30.04.2020р., щодо вчасного внесення орендної плати за користування орендованим майном.
30.11.2022р. від Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов зустрічний позов до Акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД", у якому Відповідач просить суд стягнути з Позивача збитки, у розмірі 516 666,67 грн..
Зустрічний позов вмотивований тим, що між позивачем та відповідачем 11.12.2017р.  був укладений договір субпідряду № 45 на виконання робіт. Оскільки позивач, в порушення положень  Податкового кодексу України, не зареєстрував податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних з сумами податку на додану вартість, які були оплачені відповідачем як передоплата за виконані позивачем роботи, відповідач позбавився права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та права на зменшення податкових зобов`язань на загальну суму 516 666,67 грн, а, відтак, зазнав збитків на вказану суму.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. зустрічний позов Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" з доданими до нього документами повернуто.

8.      Оцінка аргументів учасників справи і   висновків суду першої інстанції
    Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
       Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що  первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги не є взаємопов`язаними, оскільки і підстави цих позовів, і подані до них докази є абсолютно різними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
   Відповідно до ч. 4 ст. 180 ГПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.
З аналізу наведених правових норм суд апеляційної інстанції вбачає, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.
Згідно з ч. 2 ст. 180 ГПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що конструкція ч.2 ст. 180 ГПК України вказує на її імперативність, тобто суд позбавлений у даному випадку широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову. Умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:
- обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;
- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;
- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в ухвалах від 17.11.2020р. у справі № 911/58/20, від 20.05.2020р. у справі №922/618/20.   
Вивчивши зміст первісного та зустрічного позовів, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що в суді не доведено взаємопов`язаності підстав та предмету цих позовів, зокрема, підстави та предмет позову за первісним позовом та за зустрічним позовом є різними (позивач за первісним позовом обґрунтовує свої позовні вимоги укладеним договором оренди нежитлового приміщення від 30.04.2020р., а позивач за зустрічним позовом обґрунтовує свої вимоги тим, що позивач за первісним позовом не зареєстрував податкові накладні (внаслідок чого позбавив позивача за зустрічним позовом права на зменшення податкових зобов`язань) в межах виконання договору субпідряду № 45 від 11.12.2017р. на виконання робіт.
Суд першої інстанції доречно звернув увагу на те, що договори оренди нежитлового приміщення № 3-ДО від 30.04.2020р. та субпідряду № 45 від 11.12.2017р. на виконання робіт є такими, що мають різну правову природу.
    Відтак, вимоги за поданим первісним та зустрічним позовами ґрунтуються на різних правочинах - договорах, кожен з яких, в силу ст.  11,  626 ЦК України,  є окремою підставою встановлення, зміни, припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникають з різних правовідносин.
    Тобто, враховуючи наведене, жодного зв`язку між договорами, якими обґрунтовуються первісні та зустрічні позовні вимоги не вбачається, а вимоги за первісним та зустрічним позовами не пов`язані підставами цих позовів та поданими доказами, оскільки стосуються різних договорів.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, та не є взаємопов`язаними.
При цьому, сам факт однорідності первісної та зустрічної позовних вимог, що обмежується лише визначенням їх в грошовому еквіваленті, не є достатньою обставиною для розгляду їх в межах однієї справи. 
Така ж правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20.05.2020р. у справі №922/618/20.
Матеріально-правові вимоги заявлені сторонами в первісному та зустрічному позовах спричинять необхідність дослідження та встановлення судом різних обставин і доказів, на які вони посилаються, а відтак спільний розгляд зустрічного позову із первісним не сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору, тобто не може вважатись доцільним в розумінні ч. 2 ст.180 ГПК України. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.06.2022 справі №922/4409/21.
Разом з тим, приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд вірно відзначив, що задоволення первісного позову не виключить задоволення зустрічного позову ані повністю, ані частково, а подання такого зустрічного позову відповідачем за первісним позовом не має на меті довести  саме відсутність у позивача матеріально-правової підстави  на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Твердження відповідача про припинення цих зобов`язань шляхом зарахування збитків (завданих невчиненням реєстрації податкових накладних за договору субпідряду №45 від 11.12.2017) стосується розгляду по суті зазначених вимог, суперечить правовому сенсу їх заявлення, зокрема, зустрічної позовної вимоги. Отже, дослідження обґрунтованості цього твердження обумовлено необхідністю оцінки відповідного доказу судом, що неможливо на стадії прийняття позову до провадження. 
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №922/618/20.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов юридично правильного висновку про повернення зустрічної позовної заяви Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) на підставі ч. 2 ст. 180 ГПК України.
Викладені в апеляційній скарзі аргументи Скаржника не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної у справі ухвали, оскільки вони суперечать положенням процесуального законодавства та не спростовують висновків місцевого суду.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги наведені положення законодавства, колегія суддів зазначає, що підстав для скасування оскарженої ухвали не вбачається.

9.     Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 р.). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У справі, що розглядається, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правомірного висновку місцевого господарського суду про повернення позову.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження. 
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана ухвала підлягає  залишенню без змін.

10.    Судові витрати
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладається на Акціонерне товариство "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) (скаржника).
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) залишити без задоволення. 

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022р. у справі № 904/3828/22 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 ГПК України.  

Головуючий          суддя                                                                                І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                             Е.В. Орєшкіна
Суддя                                                                                                    М.О. Дармін