Номер провадження: 22-ц/813/3742/23 
Справа № 521/13740/21
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Ігнатенко П. Я.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач):                                        Ігнатенко П.Я.,
суддів:                                                                Воронцової Л.П.
                                                                       Полікарпової О.М.,
за участю секретаря:                                                        Кузьміч Г.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Підопригори Євгена Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2022 року по цивільній справі за ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна,-
                                               В С Т АН О В И В :
       У вересні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1995 року підтримував стосунки із відповідачкою, до 2008 р. стосунки мали мінливий характер. Після цього стосунки набули ознаки сімейного характеру, сторонни почали проживати разом, вели спільне господарство, позивач зазначає, що витрачав кошти на утримання сім`ї, відповідачку та її доньку. Сторони разом подорожували, планували майбутнє, відчували почуття любові та поваги один до одного.
       У позові зазначено, що з 2008 по 2021 рік сторони проживали разом у належній позивачу квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом сплачували комунальні платежі, робили ремонт. Між сторонами існували спільний побут та наявність взаємних прав та обов`язків. Позивач часто був в рейсах, працював механіком на суднах під іноземним прапором, добре заробляв, забезпечував сім`ю матеріально, займався вихованням доньки відповідачки, фактично виконуючи роль її батька, а відповідачка зберігала сімейний добробут, готувала їжу, прибирала. Окрім того, спільне проживання сторін можуть підтвердити заявлені свідки, спільні фото з відпочинку та спільного проведення свят і урочистостей. 
       У травні 2021 року відносини різко деградували.
       За період спільного проживання сторонами придбано майно:
-земельна ділянка, площею 0,235 га за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.07.2017 року;
-садовий будинок за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці , площею 0,0516 га, що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.11.2018 року;
-квартира АДРЕСА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою. Квартира збудована компанією ТОВ СК «Фамільний Дом», проте грошові кошти на її придбання перераховувались ОСОБА_2 на банківський рахунок відповідача.
       Позивач у позові стверджує, що всі вказані об`єкти придбані за кошти, отримані ним, як заробітна плата в якості механіка морського судна. Просив визнати факт проживання сторін однією ім`єю без реєстрації шлюбу. Визнати вказане вище нерухоме майно спільною сумісною власністю та поділити його, визнавши право власності позивача на кожного об`єкта.
       Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2022 року позов задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період з січня 2008 року по травень 2021 року.
       Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :
-земельну ділянку, площею 0,235 га, кадастровий номер 5121084200:02:001:0867 за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельну ділянку , площею 0,0516 га, кадастровий номер 5121084200:02:001:1726 за адресою: АДРЕСА_2 ;
-садового будинку за адресою: АДРЕСА_3 ;
-квартиру АДРЕСА_4 .
       Вирішено поділити спільне майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності на частину кожного зазначеного вище об`єкта.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 12712,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 16500,00 грн. 
На вказане рішення суду адвокат Підопригора Євген Миколайович, який діє від імені ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки судом встановлено, що всі об`єкти нерухомого майна були придбані за заробітну плату позивача, яку він отримує як механік морського судна, не надавши, на думку скаржника, жодного доказу на підтвердження цих обставин.
Скаржник зазначає, що всі позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а цей факт не доведено.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Рибак А.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 просить не брати до уваги доводи, викладені в апеляційній скарзі та залишити рішення суду без змін. Посилається на безпідставність та необгрунтованість апеляційної скарги.
В ході апеляційного розгляду адвокат Підопригора Є.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити та пояснив, що позивачем не доведено спільне проживання сторін однією сім`єю ,стосунки між ними носили періодичний характер, вони зустрічались, однак не жили разом, як чоловік і дружина. Разом їздили відпочивати, мають спільні фото, однак це не доводить проживання однією сім`єю. 
ОСОБА_1 заробила до 2004-2005 рр. гроші, їздила за кордон, привозила речі і в Україні ними торгувала. Отже, вона мала свої збереження за рахунок яких придбавала майно, навіть коли пізніше не мала доходу і не працювала. Адвокат підтвердив, що його довірителька отримувала кошти періодично у сумі 3-6 тисяч доларів США від позивача і до 2015 року і пізніше, у 2017-2018 р.р., однак ці гроші не призначались на придбання нерухомого майна. Пояснив, що сам по собі факт спільного проживання в одній квартирі та інші докази свідчать лише про періодичні стосунки.
ОСОБА_2 та адвокат Рибак А.В., який діє в його інтересах апеляційну скаргу не визнали, просили залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Пояснили, що сторони періодично зустрічались та підтримували стосунки з 1998 року. Сталість та постійність відносини набули саме з 2008 року. Позивач був моряком, мав гарні контракти, заробляв гроші, його заробітна плата перераховувалась на картку відповідачки ОСОБА_1 в Ексімбанку. За ці гроші вони придбали в 2015 році квартиру на АДРЕСА_5 . Вони оформили договір інвестування, перший внесок був 25%, а потім частинами оплатили повну суму та в 2015 році було оформлено право власності на ОСОБА_1 , від її імені зроблені внески. Позивач зазначив, що постійно перебував у рейсах і не міг займатись цими питаннями. В 2017 році було придбано земельну ділянку в с. Нерубайське та в 2018 році в тому ж селі придбали будинок. Оскільки у ОСОБА_1 не було своїх доходів, все це придбано за кошти ОСОБА_2 . Вони жили однією сім`єю, разом ростили доньку відповідачки, позивач її виховував, як свою рідну доньку. Коли вона виросла, у неї в 2014 році народилась донька - онука відповідачки ОСОБА_3 , до якої ОСОБА_2 дуже прив`язався. Всі свята вони проводили разом, також разом відпочивали, їздили за кордон. 
В ході апеляційного розгляду з метою перевірки доводів апеляційної скарги адвокатом Рибак А.В. подано клопотання про виклик свідків, заявлених в суді першої інстанції. В обгрунтування зазначив, що вказане клопотання було задоволено судом першої інстанції, однак не реалізовано. В зв`язку з викладеним, клопотання про допит свідків задоволено. Допитано в якості свідка ОСОБА_4 .
Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Абзацом першим частини другої статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.
З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносин, що притаманні подружжю, спільне проживання.
Відповідно до статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
За змістом наведеної норми правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК України. 
Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
У справі, що переглядається, суд першої інстанції правильно встановив, що: сторони перебували у незареєстрованих шлюбних відносинах, при цьому належними та допустимими доказами доведено і на цій підставі встановлено судом обставини ведення спільного господарства, побуту та бюджету, що є підставою для визнання права власності на половину майна, заявленого у позові, за кожною із сторін.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що між позивачем та ОСОБА_1 були усталені подружні відносини, сторони проживали разом, мали спільний бюджет на момент придбання заявленого в позові нерухомого майна та відкриття банківських рахунків ОСОБА_1 з внесенням на ці рахунки ОСОБА_2 грошових коштів , в тому числі в доларах США. 
Так, згідно відомостей про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 в АТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Одесі з 08.07.2013 року по 07.10.2021 року у гривнях та долларах США, на рахунок відповідачки зараховувалась заробітна плата ОСОБА_2 від 3000 до 6000 доларів США (т.1 а.с.88-91).
Вказані обставини також визнані в ході апеляційного розгляду представником відповідача, який пояснював, що його довірителька отримувала кошти від позивача в розмірі 3-6 тис.доларів США в означений вище період. Однак представник заперечував, що ці кошти ОСОБА_1 витрачала на придбання нерухомого майна. При цьому стороною відповідача ні в суді першої, ні в апеляційної інстанції не доведено будь-якими доказами наявність у ОСОБА_1 самостійних джерел доходів для придбання спірного майна.
Натомість згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків ОСОБА_1 отримувала заробітну плату в КП «ЖСК «Черьомушки» по квітень 2014 року. Після цього відомості про доходи відповідачки відсутні (т.1 а.с. 99-102).
Згідно повідомлення ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_1 була зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності з 26.12.2019 року по 16.02.2021 року. За вказаний період звітність, як підприємець не надавала, доходи не декларувала (т.1 а.с.114).
Окрім того, позиція позивача по справі та рівень його доходів підтверджується копіями трудових контрактів про виконання ним обов`язків механіка на морських суднах (т.1 а.с. 136-140, 142-167).
Також спільне проживання сторін та їх спільний бюджет підтверджується додатковою угодою №1 до договору про надання індивідуального банківського сейфу від 03.04.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 уклала договір про користування ОСОБА_2 сейфом в банку (т.1 а.с. 179). 
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 укладав з 2016 по 2021 р.р. договори страхування на себе та ОСОБА_1 із вказівкою спільної адреси: АДРЕСА_6 . Окрім того, згідно вказаних договорів позивачем застраховано, зокрема доньку відповідачки ОСОБА_5 та онуку відповідачки ОСОБА_3 (т.1 а.с.131-135).
В ході апеляційного розгляду, заслухавши думку учасників розгляду справи, які не заперечували, до матеріалів справи апеляційним судом долучено та оголошено довідку ЖЕК №1 про проживання ОСОБА_1 в період з 2010 р. по 2021 р. в квартирі АДРЕСА_7 разом з власником даної кватири ОСОБА_2 ,а також долучений договір про централізовану охорону майна, а саме квартири ОСОБА_2 за вказаною вище адресою, укладений ОСОБА_1 . 
Окрім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що сторони проживали разом в квартирі ОСОБА_2 по АДРЕСА_8 . Вони жили разом, як чоловік і дружина, разом відпочивали, запрошували свідка на шашлики, на свята. Говорили про спільні трати, про ремонт у квартирі. Позивач заробляв гроші, він був моряком, а ОСОБА_1 займалась домашнім господарством, раніше вона працювала паспортисткою в ЖЕКу. Сторони йому казали, що придбали будинок в с. Нерубайському, запрошували в гості. 
Таким чином, суд першої інстанції встановши спільне проживання сторін однією сім`єю; їх спільний побут, спільний відпочинок і наявність взаємних прав та обов`язків дійшов правильного висновку про задоволення вимог щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19).
Оцінивши докази в їх сукупності, в тому числі численні фото сторін та їх близьких щодо спільного відпочинку та проведення сімейних свят, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2008 року по 2021 рік та визнав придбане нерухоме майно, оформлене на ім`я ОСОБА_1 , спільною сумісною власністю сторін:
-земельну ділянку, площею 0,235 га, кадастровий номер 5121084200:02:001:0867 за адресою: АДРЕСА_2 , оформлену за договором купівлі-продажу від 03.03.2017 р. (т.1 а.с.26).
- земельну ділянку , площею 0,0516 га, кадастровий номер 5121084200:02:001:1726 за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка № НОМЕР_1 (договір купівлі-продажу від 05.11.2018 року) (т.1 а.с.24). 
-садового будинку загальною площею 124,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 (договір купівлі-продажу від 05.11.2018 року) (т.1 а.с.25)
-квартиру АДРЕСА_4 , оформлену на ОСОБА_1 (свідоцтво про право власності від 07.04.2015 року (т.1 а.с.26).
       Враховуючи, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та не спростовані відповідачкою належними і допустимими доказами, судова колегія погоджується із виновками суду першої інстанції про задоволення позову.
       Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди в оскарженим рішенням, однак висновки суду не спростовують.
       Посилання скаржника на відсутність доказів на підтвердження позовних вимог не відповідають матеріалам справи та фактичним обставинам, встановленим судом, доведеним в передбачений законом спосіб.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний і процесуальний закон та ухвалено законне, обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст.ст.374,375,382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Підопригори Євгена Миколайовича, який діє від імені ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 лютого 2023 року.

Головуючий                                                                 П.Я.Ігнатенко
Судді:                                                                         Л.П.Воронцова
                                                                               О.М.Полікарпова