ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2023 р.                                         Справа№ 911/2509/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Разіної Т.І.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Тарасенко К.В. 
 
Секретар судового засідання: Луцюк А.В. За участю представників учасників процесу:  від позивача: директор ОСОБА_1;  від відповідача:  не з`явився	
Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Асап-Мед» на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі №911/2509/22 про відмову у відкритті провадження у справі (суддя Горбасенко П.В., м. Київ)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Асап-Мед»
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Клубний будинок «Олімпія»
про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 25 772 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

                                                  ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
12.12.2022 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Асап-Мед» (далі -    позивач/ТОВ «Асап-Мед») до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Клубний будинок «Олімпія» (далі   - відповідач/ОСББ «КБ «Олімпія») про:
- визнання протиправними дій щодо становлення залізобетонної огорожі для контейнерів (конструкції) та контейнерів для збирання сміття та побутових відходів біля вікна та входу квартири будинку АДРЕСА_1 на відстані менше ніж 20 метрів;
- зобов`язання прибрати встановлену залізобетонну огорожу для контейнерів (конструкції) та контейнери для збирання сміття та побутових відходів перед вікнами та входом квартири будинку АДРЕСА_1;
- зобов`язання не вчиняти дії щодо встановлення залізобетонної огорожі для контейнерів (конструкції) та контейнерів для збирання сміття та побутових відходів перед вікнами та входом квартири будинку АДРЕСА_1 на відстані менше ніж 20 метрів;
- стягнення матеріальних збитків в розмірі 25   771,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідачем порушено вимоги законодавства щодо встановлення залізобетонної огорожі для контейнерів (конструкції) та контейнерів для збирання сміття та побутових відходів та не вжито заходів щодо вивезення сміття   з території багатоквартирного будинку, яку ОСББ «КБ «Олімпія» обслуговує та на балансі якого перебуває будинок.
За доводами позивача, такі дії відповідача стали причиною звернення мешканки квартири ОСОБА_1 до лікаря та укладення договорів з охоронними компаніями у зв`язку з погрозами останній, що і спричинило понесення позивачем матеріальних збитків.
Зазначене, на думку ТОВ «Асап-Мед», порушує права позивача як власника квартири будинку АДРЕСА_1 на безпечне довкілля та безпечне користування своїм майном.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі №911/2509/22 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ «Асап-Мед» до ОСББ «КБ «Олімпія» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 25   772,00 грн.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, господарський суд першої інстанції послався на п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України та вказав, що вказана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ «Асап-Мед» (далі - скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: ухвалу Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі №911/2509/22 про відмову у відкритті провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Асап-Мед» вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою; вважає, що місцевим господарським судом невірно встановлені обставини, які мають значення для справи.
Скаржник вважає, що місцевий господарський суд відмовляючи у відкритті провадження з тих підстав, що даний спір підлягає  розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується правовідносин, які виникли з питань надання  житлово - комунальних послуг, залишив поза увагою той факт, що даний спір виник  не з підстав надання  чи ненадання  відповідачем житлово - комунальних послуг, а з підстав ненадання позивачеві можливості вчиняти дії щодо прийняття участі в управлінні діяльністю багатоквартирного будинку наслідком чого стало розміщення контейнерів для збору сміття та твердих побутових відходів  входу та 7 (семи) метрів від вікна квартири АДРЕСА_1 в супереч вимогам Державних санітарних норм.
Крім того, заявник апеляційної скарги вказує, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 15.08.2022 у справі №369/7050/22 відмовлено у відкритті провадження у справі  за позовом ТОВ «Асап-Мед» до ОСББ «КБ «Олімпія» про визнання протиправним  та зобов`язання вчинити дії, залишеною без змін в цій частині постановою Київського апеляційного суду від 25.10.2022 та встановлено, що даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив, у якому просив апеляційну скаргу позивач залишити без задоволення, оскаржуваний судовий акт - без змін, посилаючись на те, що позовні вимоги у цій справі стосуються незаконного, тобто з порушенням санітарних норм (на думку позивача) встановлення відповідачем сміттєвих контейнерів на певній відстані від житлового будинку, і такі вимоги слід розглядати у порядку цивільного судочинства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022 апеляційну скаргу ТОВ «Асап-Мед» у справі №911/2509/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.
Апеляційна скарга ТОВ «Асап-Мед» подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2022 у справі №911/2509/22, вирішено відкласти розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи.
29.12.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/2509/22. 
У зв`язку із перебуванням судді Тарасенко К.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 26.12.2022 по 20.01.2023, вирішити питання щодо подальшого руху апеляційної скарги у встановлені законом процесуальні строки у визначеному складі суду неможливо.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/2509/22; розгляд апеляційної скарги ТОВ «Асап-Мед» на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі №911/2509/22 призначено на 14.02.2023.

Явка представників сторін
У судове засідання скаржник. 
Відповідач своїх представників у судове засідання не направив.
Нормами   ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти.
Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 надіслана учасникам справи на їх електронні адреси, наявні у справі та в електронні кабінети учасників.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від відповідача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від  відповідача особи клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Позиція представників сторін у справі
У судовому засіданні 14.02.2023 скаржник вимоги апеляційної скарги підтримав,  з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. Ухвалу Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі №911/2509/22 про відмову у відкритті провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
У позовній заяві (копія якої наявна у матеріалах справи) позивач зазначає, ТОВ «Асап-Мед» є членом ОСББ «КБ «Олімпія», оскільки є власником квартири будинку АДРЕСА_1.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Асап-Мед» зазначає, що загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «КБ «Олімпія» прийнято рішення:
- від 24.07.2021, зокрема, про видалення частини дерев на прибудинковій території для вирішення санітарно-гігієнічних питань розміщення баків для сміття, а також усунення будівельних недоліків відведення дощових вод, що створюють загрозу цілісності будинку та пошкоджують майно співвласників цокольного поверху будинку, виключно у передбаченому чинним законодавством порядку;
- від 08.12.2021 про розміщення контейнерів для твердих побутових відходів (сміття) у кількості 2 штуки на прибудинковій території будинку  АДРЕСА_1, в місці, яке позначено на плані-схемі прибудинкової території, який є невід`ємним додатком до цього протоколу та про встановлення металевої захисної конструкції із кодовим замком, для розміщення в ній контейнерів для твердих побутових відходів (сміття).
Рішенням Господарського суду Київської області 04.11.2022 у справі №911/1235/22  позовні вимоги ТОВ «Асап-Мед» задволено; визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Клубний будинок «Олімпія» (далі відповідач/ОСББ «Клубний будинок «Олімпія»), оформлене протоколом № 3 від 24.07.2021; визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Клубний будинок «Олімпія», оформлене протоколом № 4 від 08.12.2021.
У серпні 2022 року ТОВ «Асап-Мед» та ОСОБА_1 звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСББ «КБ «Олімпія» провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. За вказаною заявою позивачі просили суд:
- визнати протиправними дії ОСББ «КБ «Олімпія» щодо становлення контейнерів для збирання сміття та побутових відходів біля вікна та входу квартири будинку АДРЕСА_1 на відстані менше ніж 20 метрів;
- зобов`язати ОСББ «КБ «Олімпія» прибрати встановлені контейнери для збирання сміття та побутових відходів перед вікнами та входом квартири будинку АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати ОСББ «КБ «Олімпія» не вчиняти дій щодо встановлення контейнерів для збирання сміття та побутових відходів перед вікнами та входом квартири будинку АДРЕСА_1 на відстані менше ніж 20 м;
- стягнути з ОСББ «КБ «Олімпія»  на користь ТОВ «Асап-Мед» матеріальні збитки в розмірі 25 772, 00 грн;  
- стягнути з ОСББ «КБ «Олімпія» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн;
- стягнути з ОСББ «КБ «Олімпія» на користь ТОВ «АСАП-МЕД» витрати на професійну правничу допомогу та юридичні послуги в розмірі 32 500, 00 грн;
- стягнути з ОСББ «КБ «Олімпія» на користь товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Асап-Мед» суму сплаченого судового збору в розмірі 9 924,00 грн.
Ухвалою Києво   - Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2022, відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаним вище позовом та зазначено про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Постановою Київського апеляційного суду від 25.10.2022 апеляційну скаргу             ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15.08.2022 в частині вирішення питання щодо відмови у відкритті провадження в даній справі щодо позовних вимог   ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В решті ухвалу суду першої інстанції від 15.08.2022 залишено без змін.
В грудні 2022 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ «Асап-Мед» до ОСББ «КБ «Олімпія» про:
- визнання протиправними дій щодо становлення залізобетонної огорожі для контейнерів (конструкції) та контейнерів для збирання сміття та побутових відходів біля вікна та входу квартири будинку АДРЕСА_1 на відстані менше ніж 20 метрів;
- зобов`язання прибрати встановлену залізобетонну огорожу для контейнерів (конструкції) та контейнери для збирання сміття та побутових відходів перед вікнами та входом квартири будинку АДРЕСА_1 ;
- зобов`язання не вчиняти дії щодо встановлення залізобетонної огорожі для контейнерів (конструкції) та контейнерів для збирання сміття та побутових відходів перед вікнами та входом квартири будинку АДРЕСА_1 на відстані менше ніж 20 метрів;
- стягнення матеріальних збитків в розмірі 25   771,00  грн.
Ухвалою Господарський суд Київської області від 07.12.2022 у справі №911/2509/22 відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ «Асап-Мед» до ОСББ «КБ «Олімпія» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 25   772,00 грн.
Вищевказані обставини стали підставою для звернення ТОВ «Асап-Мед» з апеляційною скаргою.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції
Згідно зі ст. 269 ГПК України    суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга  позивача підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі №911/2509/22 підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Положеннями ст. ст.   1,   4 ГПК України   визначено, що   Господарський процесуальний кодекс України   визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно із ч. 1   ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:
1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;
3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;
4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;
5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;
6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;
8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до   Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених   Податковим кодексом України;
9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;
10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;
11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до   Закону України   "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;
12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;
13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;
14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;
15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;
16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;
17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства;
18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;
19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій.
Терміни   "особа, яка надає забезпечення",   "збори власників облігацій"   вживаються у цьому Кодексі у значенні, наведеному в   Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".
20) справи у спорах між організацією водокористувачів та її членом або власником (користувачем) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, включеної до території обслуговування відповідної організації водокористувачів, щодо набуття чи припинення членства в такій організації водокористувачів, укладання, зміни, розірвання, виконання організацією водокористувачів договорів, додаткових угод та іншої документації, яка відповідно до умов договору є його невід`ємною частиною, умов надання послуг організацією водокористувачів, визнання недійсними правочинів, вчинених організацією водокористувачів, а також щодо визначення території обслуговування організації водокористувачів; справи у спорах між власниками меліоративних систем або мереж та водокористувачами щодо умов забору, доставки води та її відведення.
Відповідно до ч. 1 ст.   2, ч. 1 ст.   19 Цивільного процесуального кодексу України   завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
З правового аналізу вищевикладених норм слідує, що спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за наявності таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих   Цивільним кодексом України,   Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, та спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, а також відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Положеннми  ч. 2 ст.   382, ч. 1 ст.   385 Цивільного кодексу України визначено, що    усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Відповідно до визначень, наведених у   ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Згідно зі   ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»   об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
За висновками, які містяться, зокрема, в постановах від 06.02.2019 у справі №462/2646/17 (провадження № 12-1272апп18), від 02.10.2019 у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала про розгляд господарськими судами спорів у правовідносинах, які стосуються порядку створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, з огляду на характер спірних правовідносин, оскільки такі спори виникають при здійсненні права управління юридичною особою, а тому є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п. 3 ч. 1   ст. 20   ГПК України) незалежно від суб`єктного складу такого спору).
У даній справі ТОВ «Асап-Мед» звернулось з позовом до ОСББ «КБ «Олімпія» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчини певні дії та стягнення матеріальної шкоди задля виконання вимог законодавства щодо розміщення контейнерів (конструкції) та контейнерів для збирання сміття та побутових відходів.
Таким чином, виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправними, на думку позивача, діями відповідача щодо розміщення контейнерів (конструкції) та контейнерів для збирання сміття та побутових відходів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі   № 906/1308/19 (провадження № 12-76гс20) зазначено, що спір у цій справі стосується реалізації прав та виконання обов`язків позивача у межах здійснення ним як співвласником володіння, користування і розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, учасника правовідносин з надання житлово-комунальних послуг і він має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вище наведене та з огляду заявлені вимоги, предмет та характер спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції  про те, що спір у цій справі виник стосовно прав і обов`язків позивача щодо користування та розпорядження спільним майном як співвласника багатоквартирного будинку, учасника правовідносин з надання житлово-комунальних послуг та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.
Водночас, як вже зазначалось вище, ухвалою Києво   - Святошинського районного суду Київської області від 15.09.2022, відмовлено у відкритті провадження у справі за вказаним вище позовом та зазначено, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Постановою Київського апеляційного суду від 25.10.2022 апеляційну скаргу              ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 15.08.2022 в частині вирішення питання щодо відмови у відкритті провадження в даній справі щодо позовних вимог   ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В решті ухвалу суду першої інстанції від 15.08.2022 залишено без змін.
Враховуючи вище зазначене, суд апеляційної інстанції зазначає, що відмова у відкритті провадження у даній справі місцевим господарським судом позбавляє права особи на звернення до суду, гарантоване Конституцією України та поставить під загрозу сутність гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.      Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Зазначена норма гарантує "право на суд", одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatisрішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the), заява № 4451/70, § 36). Проте, такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав.
Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами.
У рішенні від 9 грудня 2010 року у справі "Буланов та Купчик проти України" (заяви     № 7714/06 та № 23654/08) ЄСПЛ встановив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду України розглянути касаційні скарги заявників всупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й знівелювала авторитет судової влади. Крім того, ЄСПЛ вказав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (пункти 27, 28, 38, 40).
У рішенні від 1 грудня 2011 року у справі "Андрієвська проти України" (заява                    № 34036/06) ЄСПЛ визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з огляду на те, що Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою заявниці, оскільки її справа мала цивільний, а не адміністративний характер, і тому касаційною інстанцією мав бути Верховний Суд України. Натомість останній відмовив у відкритті касаційного провадження, зазначивши, що судом касаційної інстанції у справі заявниці є Вищий адміністративний суд України (пункти 13, 14, 23, 25, 26).
У рішенні від 17 січня 2013 року у справі "Мосендз проти України" (заява № 52013/08) ЄСПЛ встановив, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції, через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (пункти 116, 119, 122,125).
У рішенні ЄСПЛ від 21 грудня 2017 року у справі "Шестопалова проти України" (заява № 55339/07) ЄСПЛ дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду її позову за правилами адміністративного судочинства (§ 13, 18-24).
У рішенні від 28.02.2008 у справі "Церква села Сосулівка проти України" ЄСПЛ зазначив, що заявник мав доступ до судів різної юрисдикції, проте жодний з них не розглянув по суті його скарги, оскільки суди вважали, що вони не мають юрисдикції розглядати такі питання, незважаючи на те, що процедурні вимоги прийнятності було дотримано. У цьому випадку ЄСПЛ дійшов висновку, що така відмова прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.
Таким чином, з огляду на існування юрисдикційного конфлікту, з метою забезпечення права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту, апеляційний суд вважає, що ця справа має бути розглянута за правилами господарського судочинства лише тому, що позивачу має бути забезпечено доступ до правосуддя, навіть в іншому, ніж це передбачено законом, судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду в належному (цивільному) судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду.
Подібний висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у її постановах від 12.08.2018 року у справах №490/9823/16-ц та №761/12676/17, від 27.03.2019 року у справі           № 766/10137/17, від 21.08.2019 у справі №   498/496/17.
За таких обставин апеляційний господарський суд вважає помилковим висновок місцевого господарського про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі    п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1   ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Частиною 3   ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду - скасуванню, з направленням справи до місцевого господарського суду для розгляду.
Приймаючи до уваги, що судом спір по суті не вирішено, суд апеляційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат відповідно до приписів   ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Асап-Мед» задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі №911/2509/22 скасувати.
3. Справу №911/2509/22 передати до Господарського суду Київської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог                               ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддями - 20.02.2023.

Головуючий суддя                                                                      Т.І. Разіна 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                К.В. Тарасенко