ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2023 року	Львів	Справа № 380/5582/22 пров. № А/857/13547/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П., 
з участю секретаря судового засідання –      Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційні скарги Приватного підприємства "Малком 1" та Львівської митниці на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі № 380/5582/22 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Малком 1" до Львівської митниці про визнання незаконним і скасування рішення та картки відмови,-

суддя в 1-й інстанції – Чаплик І. Д.,
час ухвалення додаткового рішення – 22.08.2022 року, 
місце ухвалення додаткового рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту додаткового рішення – 25.08.2022 року,

                                                          в с т а н о в и в:

Позивач – Приватне підприємство "Малком 1" звернулося в суд з позовом до відповідача  – Львівської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/210024/l від 04 жовтня 2021 року, винесене Львівською митницею Державної митної служби України; визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA209140/2021/01607.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/210024/1 від 04 жовтня 2021 року, винесене Львівською митницею Державної митної служби України. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA209140/2021/01607.  
12 серпня 2022 року представником позивача подано до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 62250,00 грн та витрати пов`язані із залученням перекладача до справи – перекладом документів у розмірі 1560,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці та у відповідності до ч.7 ст.139 КАС України надано докази на підтвердження витрат позивача, пов`язаних з розглядом судом даної справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
17 серпня 2022 року відповідач подав заперечення на вищевказану заяву, яку обґрунтував тим, що адміністративна справа є типовою і щодо такої категорії справ існує безліч правових висновків Верховного Суду та зазначає про їх неспівмірність та необгрунтованість. Просив зменшити розмір по відшкодуванню витрат на правничу допомогу.
Додатковою постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі № 380/5582/22 заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці ДМС України на користь Приватного підприємства “Малком 1” понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 7000 (сім тисяч) грн 00коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці ДМС України на користь Приватного підприємства “Малком 1” понесені позивачем витрати, пов`язані з залученням перекладача на суму 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) грн 00 коп. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн та прийняти у цій частині нове судове рішення, яким заяву позивача задовольнити повністю. В обґрунтування вказаної апеляційної скарги зазначає, що представником позивача надано усі необхідні та належні докази на підтвердження понесення витрат на оплату послуг адвоката на суму 62250,00 грн, а саме: копію договору про надання правничої допомоги №190/21 від 01 грудня 2021 року; копією протоколу погодження гонорару від 01 грудня 2021 року; копію акту приймання-передач послуг №8/22-4 від 28 березня 2022 року на суму 33000 гривень; копію акту приймання-передачі послуг №70/22-4 від 29 липня 2022 року на суму 21750 гривень; копію акту приймання-передачі послуг №72/22-4 від 08 серпня 2022 року на суму 7500 гривень; детальний опис робіт (наданих послуг). Вказує, що позивач детально обґрунтував, що заявлений розмір витрат є співмірним зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та значенням справи для сторони, тому сума витрат на адвоката заявлена позивачем є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Звертає увагу, що представник позивача надав Компанії правову допомогу у обсязі 41,5 годин роботи адвоката Адвокатського об`єднання за період грудень 2021 року - початок серпня 2022 року, у цей обсяг включено, серед іншого, розробку стратегію захисту інтересів Клієнта у справі, підготовку всіх необхідних процесуальних документів у справі, та відвідування судових засідань у справі, підготовка до них. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу, а його висновок про те, що дана справа є незначної складності, ґрунтується на неповному з`ясуванню судом обставин, що мають значення для справи, тому на користь позивача просить стягнути понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 62250,00 грн.
Крім того, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції. В обґрунтування вказаної апеляційної скарги зазначає, що залучення перекладача до участі в адміністративному судочинстві здійснюється виключно ухвалою суду на підставі клопотання учасників справи або з ініціативи суду. У ході судового розгляду цієї справи питання щодо залучення перекладача судом не вирішувалося, а тому витрати на переклад документів без залучення перекладача судом не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи, а відтак і не підлягають розподілу. Крім того, зазначає, що з наданого позивачем розрахунку сум гонорару за надану професійну правничу допомогу вбачається, що ряд послуг, які надавалися позивачу, не є видом правової допомоги; не є доцільними, дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків. Таким чином, вважає суму витрат, які стягнув суд значно завищеною, оскільки ні підготування позовної заяви та надання консультації у цій справі не потребувало значних зусиль та часу. Просить скасувати додаткове судове рішення та прийняти нове судове рішенням, яким у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.
Відзиви на апеляційні скарги сторонами подані не були. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представник позивача (апелянта) – Шмиг Т. Р. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у своїй апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції у частині зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу неправильними та необґрунтованими, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн та прийняти у цій частині нове судове рішення, яким заяву позивача задовольнити повністю. Разом з тим, не погодився з доводами апеляційної скарги відповідача, просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.
Представник відповідача (апелянта) – Риб`як В. О. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у своїй апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване додаткове судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити. Разом з тим, не погодилася з доводами апеляційної скарги позивача, просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а апеляційну скаргу відповідача – задовольнити частково з таких підстав.
Задовольняючи частково заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що, визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, досліджених та підготовлених доказів, обсягу нормативно-правових актів, використаних адвокатом та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг з розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, а тому наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн та витрат пов`язаних з залученням перекладача до справи у розмірі – 1560,00 грн
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, адвокатським об`єданням “Юридична фірма “Марусяк і Партнери” на підставі договору про надання правової допомоги №190/21 від 01 грудня 2021 року надавалася позивачу правова допомога адвокатом Кіт У. В. на підставі ордеру серії ВС №1136914 від 22 березня 2022 року та адвокатом Шмиг Т. Р. на підставі ордеру серії ВС №1147017 від 21 червня 2022 року.
Згідно з п. 4.1 Договору №190/21 гонорар адвоката визначається за домовленістю з Клієнтом та фіксується в Додатку до цього Договору.
Відповідно до додатку №1 до цього Договору п.2 Протоколу узгодження гонорару від 01 грудня 2021 року сторони узгодили, що вартість 1 (однієї) години роботи адвоката/юриста адвокатського об`єднання становить 1500 гривень.
До заяви про ухвалення додаткового рішення також долучено Акт №8/22-4 приймання-передачі послуг від 28 березня 2022 року на суму 18000 грн, Акт №70/22-4 від 29 липня 2022 року приймання-передачі послуг на суму 21750 грн, Акт №72/22-4 приймання-передачі послуг від 08 серпня 2022 року на суму 7500 грн. 
Перелік наданих послуг з визначенням обсягу затраченого часу та вартістю наданих послуг визначено у детальному описі робіт:
Юридичний аналіз документів та матеріалів за результатами митного оформлення партії ананасів під ТМ "RIO" (документи що, серед іншого, були підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості від 04 жовтня 2021 року № UA209000/2021/210024/1). Розробка стратегії у справі – 4 год. 6000 грн. Підготовка та направлення адвокатського запиту до Львівської митниці Державної митної служби України. Аналіз відповіді на адвокатський запит – 1 год. 1500 грн Організація перекладу та нотаріального засвідчення митних та товаросупровідних документів, з метою їх подання до суду як доказів. Комунікація з Клієнтом та з перекладачем щодо того ж - 1 год. 1500 грн. Підготовка позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UA209000/2021/210024/1 від 04 жовтня 2021 року та картки відмови про відмову у митному оформленні (випуску) товарів № UA209140/2021/01607. 15 год. - 22500 грн. Підготовка клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін - 1 год. 1500 грн; Підготовка заяви про усунення недоліків у справі №380/5582/22. Підготовка реквізитів для доплати судового збору – 1 год 1500 грн. Ознайомлення з відзивом митного органу. Підготовка та направлення засобами поштового зв`язку відповіді на відзив у справі №380/5582/22 – 5 год. 7500 грн. Участь у судових засіданнях 11 травня 2022 року, 01 червня 2022 року, 22 червня 2022 року у справі №380/5582/22, включаючи дорогу з офісу до суду та у зворотньому напрямку  на кожне засідання по 1,5 год – вартістю по 2250,00 грн, а 25 липня 2022 року – 2 год - 3000 грн. Підготовка до судових засідань у справі. Аналіз додаткових пояснень у справі №380/5582/22 від митного органу від 25 липня 2022 року. Комунікація з Клієнтом з поточних питань, що виникали під час розгляду справи в суді першої інстанції – 2 год. - 3000 грн. Участь у судовому засіданні 01 серпня 2022 року - 1 год. 1500 грн. Підготовка додаткових пояснень у справі №380/5582/22 щодо сертифікату ГМО- відповідності та підтвердження ним митної вартості – 3 год.  - 4500 грн. Участь у судовому засіданні 08 серпня 2022 року - 1 год. 1500 грн.
Також до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено рахунок-фактуру Б/Н/03/22 від 04 березня 2022 року щодо послуг перекладу з англійської на українську та послуги нотаріального завірення та копія платіжного доручення №964 на суму 1560 грн на оплату рахунку-фактури №Б/Н/03/22 від 04 березня 2022 року.
Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
П.1 ч.3 ст.132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України”, від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України”, від 30.03.2004 у справі “Меріт проти України” заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Згідно з положеннями ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст.30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Крім того, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав, факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, представник позивача надав суду копії таких документів: договір №190/21 про надання правової допомоги від 01 грудня 2021 року, укладений між Приватним підприємством "Малком 1" та адвокатським об`єданням “Юридична фірма “Марусяк і Партнери”; протокол узгодження гонорару від 01 грудня 2021 року, акти приймання-передачі послуг №8/22-4 від 28 березня 2022 року, №70/22-4 від 29 липня 2022 року, №72/22-4 від 08 серпня 2022 року; детальний опис робіт, рахунок-фактура №Б/Н/03/22; платіжне доручення №964 від 11 березня 2022 року.
Зі змісту детального опису робіт вбачається, що адвокатом надано такі послуги: юридичний аналіз документів та матеріалів за результатами митного оформлення партії ананасів; підготовка та направлення адвокатського запиту, аналіз відповіді на запит; організація перекладу та нотаріального засвідчення митних та товаросупровідних документів, з метою подання їх до суду, як доказів. Комунікація з Клієнтом та з перекладачем щодо того ж; підготовка позовної заяви; підготовка клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін; підготовка заяви про усунення недоліків у справі № 380/5582/22. Підготовка реквізитів для доплати судового збору; ознайомлення з відзивом митного органу. Підготовка та направлення засобами поштового зв`язку відповіді на відзив у справі № 380/5582/22; участь у судових засіданнях включаючи дорогу з офісу до суду та у зворотньому напрямку; аналіз додаткових пояснень у справі №380/5582/22 від митного органу від 25 липня 2022 року. Комунікація з Клієнтом з поточних питань, що виникали під час розгляду справи в суді першої інстанції; підготовка додаткових пояснень у справі №380/5582/22 щодо сертифікату ГМО- відповідності та підтвердження ним митної вартості. Загальна вартість наданих послуг складає 62250,00 грн (а.с.217).
Колегія суддів зазначає, що у доводах апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що з наданого позивачем розрахунку сум гонорару за надану професійну правничу допомогу вбачається, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є видом правової допомоги; не є доцільними, дублюють одна одну, не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків, тому сума гонорару є значно завищеною, оскільки ні підготування позовної заяви та надання консультації у цій справі не потребувало значних зусиль та часу, тому вважає, що підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутні.
З аналізу наведених вище правових норм щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, а також враховуючи заперечення протилежної сторони.
Крім того, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При цьому, колегія суддів зауважує, що однією з підстав стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу є надання позивачем документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, однак позивачем не надано будь-якого документального підтвердження дійсного понесення вказаних витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 62250,00 грн, 
Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат, тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно проаналізовано долучені документи про надання правової допомоги та надано їм правову оцінку.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн, тому підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції у цій частині немає.
Щодо доводів відповідача про стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача, то колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. 
Ч.5 ст.137 КАС України передбачає, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Разом з тим, ч.2 ст.71 КАС України передбачено, що перекладач допускається ухвалою суду за клопотанням учасника справи або призначається з ініціативи суду. 
З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що залучення перекладача до участі в адміністративному судочинстві здійснюється виключно ухвалою суду на підставі клопотання учасників справи або з ініціативи суду.
Як вбачається з матеріалів справи, у ході судового розгляду цієї справи питання щодо залучення перекладача судом не вирішувалося, а тому витрати на переклад документів без залучення перекладача не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи.
Крім того, відповідно до ст.254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Таким чином, з врахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача відсутні, оскільки ст.254 МК України передбачає обов`язок декларанта подавати до митного оформлення разом з оригіналами документів, складених іноземною мовою, також і їх належним чином засвідчений переклад, крім того залучення перекладача у ході судового розгляду цієї справи судом не вирішувалося, а тому додаткове рішення у цій частині підлягає скасуванню.
Доводи митного органу у цій частині є підставними та спростовують висновки суду першої інстанції у частині стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в частині стягнення витрат пов`язаних із залученням перекладача дійшов помилкового висновку, тому додаткове судове рішення у цій частині підлягає скасуванню; у решті суд першої інстанції ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, правильно і повно встановив обставини справи, тому відповідно до ст.316 КАС України додаткове судове рішення в частині витрат на професійну правничу допомогу необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.132, 134, 139, 143, 242, 252, 295, 315, 316, 317, 321, 325, 328 КАС України, суд, -
                                                   п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Малком 1" залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити частково.
Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі №380/5582/22 в частині стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача на суму 1560 грн скасувати та в цій частині відмовити.
У решті додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року у справі №380/5582/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 10 лютого 2023 року.