ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 р. 	Справа № 440/3409/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2022, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, м. Полтава, по справі № 440/3409/22
за позовом                 Товариства з обмеженою відповідальністю "Технобуд-Україна"  
до                 Головного управління ДПС у Полтавській області ,                 Державної податкової служби України                         
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технобуд-Україна» (далі за текстом - ТОВ «Технобуд-Україна», позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі за текстом ГУ ДПС у Полтавській області, перший відповідач, контролюючий орган), Державної податкової служби України (далі за текстом ДПС України, другий відповідач), у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області № 3367758/42825231 від 12 листопада 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 117 від 12 липня 2021 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 117 від 12 липня 2021 року в день її подання, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Технобуд-України".
В обґрунтування позовних вимог послався на неправомірність спірного рішення, оскільки на вимогу контролюючого органу позивачем було надано разом із поясненням копії всіх необхідних документів, що у повному обсязі підтверджують реальність настання першої події, а саме здійснення оплати ТОВ «Ергана» на рахунок позивача відповідно до умов договору підряду № 11/0521С. Зазначив, що відсутність у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної чіткого переліку документів, необхідних для її реєстрації, свідчить про невідповідність вимог контролюючого органу принципу правової визначеності, що в подальшому призвело до позбавлення можливості платника податків виконати належним чином свій обов`язок в частині надання певних документів. Вважає, що контролюючим органом формально та поверхово проаналізовано надані позивачем документи, внаслідок чого прийнято негативне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2022 у справі №440/3409/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Технобуд-Україна" (ідентифікаційний код 42825231, вул. Симона Петлюри, 21, м. Полтава, Полтавська область, 36021) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000), Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 43005393, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12 листопада 2021 року № 3367758/42825231 про відмову в реєстрації податкової накладної № 117 від 12.07.2021.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових податкову накладну № 117 від 12.07.2021, подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Технобуд-Україна" (ідентифікаційний код 42825231) датою її подання.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технобуд-Україна" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня нуль копійок).
Перший відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14, п. 201.10, пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 2 та п. 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі – Порядок № 1246), Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі  - Порядок № 1165), ст.ст. 7, 72, 78, 242, 245 КАС України, просив рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2022 року по справі № 440/3409/21 та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Технобуд-Україна» в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної від 28.07.2021 № 9211058802 містить посилання на конкретний критерій ризиковості платника податку та пропозицію щодо надання пояснень та копій документів, що дає підстави стверджувати про відповідність зазначеного документу вимогам п. 10 та п. 11 Порядку № 1165. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність зазначення у вказаній квитанції конкретного переліку документів, які слід надати платнику податків, оскільки Порядком №1246 не передбачено такої вимоги, та, крім того, законодавством також не визначено переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Таким чином, на думку апелянта, позивач, діючи у власних інтересах, мав змогу надати пакет документів у повному обсязі, як до Комісії регіонального рівня так і до Комісії з розгляду скарг, однак цього не зробив.
Зауважив, що відповідність ТОВ «Технобуд-Україна» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на дату зупинення реєстрації податкової накладної (28.07.2021) підтверджується рішенням ГУ ДПС в Полтавській області від 22.07.2021 № 56726, а правомірність оскаржуваного рішення -  результатами опрацювання контролюючим органом копій первинних документів, поданих позивачем до податкової накладної № 117 від 12.07.2021, за якими саме і встановлено відсутність актів виконаних робіт за формою КБ-2в, КБ-3 (відповідно до абз. 2 пп. 5.1 договору підряду № 11/0521С від 11.05.2021 є підставою для здійснення оплати за виконані роботи).
Звернув увагу суду апеляційної інстанції, що на дату подання ТОВ «Технобуд-Україна» повідомлення № 4 від 08.11.2021 до спірної податкової накладної акт КБ-2в № 6 за липень 2021 від 12.07.2021, акт КБ-2в № 7 за липень 2021 від 12.07.2021 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за липень від 12.07.2021, які були в розпорядженні позивача, та містяться в матеріалах справи, з невідомих причин на розгляд Комісії ГУ ДПС у Полтавській області не надавались.
З огляду на викладене, наполягав, що подавши на реєстрацію податкову накладну № 117 від 12.07.2021, позивач не надав документів на підтвердження події, яка була підставою для її виписки, отже, не виконав вимоги Податкового кодексу України та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженим наказом Міністерством фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520) щодо підтвердження правомірності її формування.
Пославшись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.05.2019 у справі № 940/1240/18, зазначив, що суд, надаючи оцінку документам, які не надавались на розгляд комісії, фактично перебрав на себе функції контролюючого органу (ДПС) в частині дослідження документів та визначення права позивача на складення податкової накладної, чим порушив принцип офіційного з`ясування обставин справи та безпідставно розширив предмет доказування.
Вважає, що задовольняючи позовну вимогу про зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та підмінив контролюючий орган, оскільки питання про реєстрацію чи відмову в реєстрації податкової накладної відноситься до дискреційних повноважень другого відповідача.
Позивач у надісланому відзиві на апеляційну скаргу підтримав власну позицію, викладену у позові, заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Додатково зауважив, що відповідач у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не визначив, хоча повинен був, чіткий список документів, які ТОВ «Технобуд-Україна» мало подати з метою прийняття контролюючим органом позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної, у зв`язку з чим позивач самостійно обрав та подав документи, які вважав повними, належними та достатніми. Пославшись на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 10.04.2021 у справі № 819/330/18, відповідно до якого недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної вказує на те, що рішення, яке прийнято на наступному етапі, теж є незаконним, стверджував про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Технобуд- Україна" (ідентифікаційний код 42825231) зареєстроване як юридична особа та взяте на облік як платник податків з 18.02.2019, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Основним видом економічної діяльності ТОВ "Технобуд- Україна" є будівництво житлових і нежитлових будівель.
28.07.2021 ТОВ "Технобуд-Україна" подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 117 від 12.07.2021 (отримувач (покупець) ТОВ "Ергана") за наслідками виконання будівництво житлового будинку по вул. Європейська 146с, м. Полтава, ДКПП 41.00.30, на загальну суму 265 998,00 грн, в тому числі ПДВ - 44333,00 грн.
За результатами розгляду зазначеної податкової накладної контролюючий орган 28.07.2021 через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, версія 2.3.8.25" направив ТОВ "Технобуд-Україна" квитанцію, у якій зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".
ТОВ "Технобуд-Україна" направило контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено від 08.11.2021 № 4.
До вказаного повідомлення позивачем додано письмові пояснення та інші документи, копії яких містяться у матеріалах справи.
Судом встановлено, що підтвердженням виконання робіт з будівництва житлового будинку по вул. Європейська, 146е, м. Полтава ТОВ "Ергана", є наявна в матеріалах справи копія договору підряду №11/0521С від 11.05.2021, укладеного між ТОВ "ТЕХНОБУД-УКРАЇНА" (підрядник ) та ТОВ "Ергана" (замовник), за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати будівельні роботи по об`єкту Будівництво багатоквартирних житлових будівників з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул.. Європейській, 146е в м. Полтаві. Житловий будинок №3 (секція 4). В осях 7-8; Г-Ж.
Замовник зобов`язується надати будівельний майданчик (фронт робіт), передати проектно-кошторисну документацію, прийняти закінчені роботи та оплатити їх в повному обсязі. 
Відповідно до п. 2.1 договору вартість робіт цього договору динамічна і складає 1940934 грн, у тому числі ПДВ - 323489 грн. 
За умовами пунктів 4.1, 4.2 договору підряду № 11/0521С від 11.05.2021 передавання виконаних робіт підрядником і прийняття робіт замовником оформлюється актом приймання виконаних робіт, підписаним уповноваженими представниками сторін. Акт приймання виконаних робіт за відповідний період за формою КБ-2в, КБ 3 готує підрядник і передає замовнику після закінчення робіт, а замовник протягом 5 робочих днів перевіряє достовірність акта в частині фактично виконаних робіт і використаних матеріалів, їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його. 
Згідно з пунктами 5.1-5.3 договору підряду № 11/0521С від 11.05.2021 оплата за цим договором здійснюється за фактично виконані обсяги робіт, якщо інше не передбачено на умовах даного договору. Підставою для здійснення оплати за виконані роботи по даному договору є акт виконаних робіт за формою КБ-2в, КБ 3 відповідного періоду. Розрахунки між підрядником та замовником здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Розрахунок за виконані роботи здійснюється у термін не пізніше семи банківських днів від дня підписання замовником акту приймання-передачі виконаних робіт по формі КБ2 та КБ3. Платежі замовника за цим договором вважаються виконаними у момент списання грошових коштів з банківського рахунку замовника. Замовник не несе відповідальність за ризики, які пов`язані із зарахуванням грошових коштів на банківський рахунок підрядника. Відповідно до п. 9.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором /а.с. 98-99/.
Згідно копії додатку №1 до договору підряду № 11/0521С від 11.05.2021 - договірна ціна на Будівництво багатоквартирних житлових будівників з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Європейській, 146е в м. Полтаві. Житловий будинок №3 (секція 4). В осях 7-8; Г-Ж, що здійснюється в 2021 році, із зазначенням виду договірної ціни - динамічна, складена в поточних цінах станом на 01 квітня 2021 року на загальну вартість 1940,934 тис. грн. /а.с. 96/;
Відповідно до копії рахунку на оплату № 92 від 12.07.2021, складеного ТОВ "ТЕХНОБУД-УКРАЇНА", покупцю ТОВ "Ергана" на послугу - будівництво житлового будинку по вул. Європейській, 146е, м. Полтава на загальну суму 265998,00 грн, у тому числі ПДВ - 44333,00 грн /а.с. 99, зворот/.
Копією виписки АТ "Полтава-банк" по рахунку ТОВ "ТЕХНОБУД-УКРАЇНА" за 12.07.2021 підтверджено, що на рахунок позивача 12.07.2021 зараховані кошти в сумі 265998,00 грн від ТОВ "Ергана" за будівельні роботи на ж/б по вул. Європейська, 146е, м. Полтава згідно рах. № 92 від 12.07.2021 у сумі 221665,00 грн, ПДВ - 20% 44333,00 грн /а.с., 94 зворот/.
На підтвердження виконання умов договору підряду № 11/0521С від 11.05.2021, укладеного між ТОВ "Технобуд - Україна" (підрядник) та ТОВ "Ергана" (замовник), позивачем надано до суду копії таких первинних документів:
- актів №№ 6, 7 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2021 року від 12.07.2021 форми КБ-2в, складених позивачем та ТОВ "Ергана", за змістом яких виконано робіт (витрати) на загальну суму 265998,00 грн. /а.с. 19-28/;
- довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 6, № 7 за липень 2021 року від 12.07.2021 форми КБ - 3, складених позивачем та ТОВ "Ергана", відповідно до якої вартість виконаних робіт становить 265998,00 грн. /а.с. 29/.
12.11.2021 комісією ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 3367758/42825231 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.07.2021 № 117.
За змістом вказаного рішення підставою для відмови в реєстрації податкової накладної зазначено наступне: "встановлено, що відповідно до абз. 2 пп. 5.1 договору підряду № 11/0521С від 11.05.2021 підставою для здійснення оплати за виконані роботи є Акт виконаних робіт за формою КБ-2в, КБ-3 відповідного періоду, які до повідомлення платником не надано".
Позивач не погодився із зазначеним рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Полтавській області про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення, оскільки позивачем надано копії  всіх документів, які необхідні для складення та реєстрації в ЄРПН податкової накладної №117 від 12.07.2021, зокрема, документу, що підтверджує дату зарахування (отримання) коштів на рахунок позивача, відкритий в установі банку. Судом враховано, що за відсутності законних підстав для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у контролюючого органу відсутня компетенція вимагати від платника податків пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації. Крім того, відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відповідності платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку станом на 28.07.2021, тобто на дату зупинення реєстрації податкової накладної.
Також, суд першої інстанції не надавав оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки вказане питання не є предметом дослідження при прийнятті контролюючим органом рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних. На переконання суду, під час прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності, оскільки змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення відповідної перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також дотримання гарантій того, що спір між сторонами буде вирішено остаточно, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати другого відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
За змістом підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) (далі за текстом ПК України) об`єктом оподаткування є постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком № 1246.
Зокрема, пункт 12 Порядку № 1246 передбачає, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкової накладної обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову в реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі за текстом ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом ЄРПН, Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначено Порядком № 1165).
За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Як вбачається зі змісту отриманої платником податків копії квитанції від 28.07.2021 підставою для зупинення реєстрації ПН/РК від 12.07.2021 №117 в ЄРПН слугувала відповідність платника податків п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено: показник "D"=.8588%, "Р"=0".
Критерії ризиковості платника податку визначені у Додатку № 1 до Порядку № 1165.
Відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Аналіз п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку (пп. 2 п. 11 Порядку № 1165).
Так, з дослідженої колегією суддів квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 28.07.2021 встановлено, що відповідач, посилаючись на наявність показників "D" = .8588%, "Р" = 0", не надає при цьому розрахунку за критерієм пп.2 п. 11 Порядку № 1165, а також не вказує чіткого переліку документів, які слід подати до контролюючого органу у цьому випадку.
При цьому, в апеляційній скарзі першим відповідачем зазначено про існування рішення про відповідність ТОВ «Технобуд-Україна» критеріям ризиковості платника податку від 22.07.2021 № 56726 та надано його копію до суду апеляційної інстанції.
Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення про відповідність ТОВ «Технобуд-Україна» критеріям ризиковості платника податку від 22.07.2021 №56726, долучене першим відповідачем до апеляційної скарги в якості доказу, не було подано до суду першої інстанції та, відповідно, ним не досліджувалось. 
Враховуючи, що апелянтом не повідомлено з яких причин відповідний доказ не був поданий до суду першої інстанції, у колегії суддів відсутні підстави для врахування рішення про відповідність ТОВ «Технобуд-Україна» критеріям ризиковості платника податку від 22.07.2021 № 56726 при вирішенні даної справи.
Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі за текстом Порядок № 520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з вимогами пунктів 9-11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п. 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії державної податкової служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
За результатами аналізу наведених норм Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20 зазначив, що чинними нормативно-правовими актами наведено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520 передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним. В залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова декларація для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.
Крім того, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20.
Колегія суддів зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом у своїх рішеннях, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18, від 20 серпня 2019 року у справі № 2540/3009/18.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість і вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18.
Натомість, у квитанції від 28.07.2021 не наведено чіткого визначення мотивів зупинення Комісією ГУ ДПС у Полтавській області реєстрації спірної податкової накладної, вичерпного переліку документів, який необхідно надати, що свідчить про необґрунтованість та невмотивованість такого рішення, оскільки позивач не міг передбачити відсутність яких саме документів може слугувати підставою для відмови в реєстрації відповідної податкової накладної.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на виконання вимог відповідача позивачем до ГУ ДПС у Полтавській області було надіслано повідомлення від 08.11.2021 № 4 про надання пояснень та копій документів (4 додатки) щодо податкової накладної від 12.07.2021 №117.
Колегія суддів зазначає, що позивачем надано контролюючому органу пояснення в яких повідомлено, що податкова накладна була складена за першою подією на момент отримання авансової оплати на розрахунковий рахунок; вказаний в податковій накладній вид послуги зазначений в таблиці даних платника ПДВ; у ТОВ «Технобуд-Україна» є основні засоби для виконання робіт, які внесені до форми 20-ОПП; чисельність працівників на 01.11.2021 складає 25 осіб.». 
Так, з поданих до контролюючого органу документів, вбачається, що ТОВ «Ергана» на виконання умов договору підряду № 11/0521С від 11.05.2021 перерахувало 12.07.2021 ТОВ «Технобуд-Україна» оплату за виконані роботи у сумі 265 998,00 грн.
При цьому, отримання позивачем оплати послуг у розмірі 265 998,00 грн за вищевказаним договором підтверджується копією рахунку на оплату № 92 від 12.07.2021 та випискою АТ «Полтава-банк» з банківського рахунку позивача за 12.07.2021, наявними в матеріалах справи.
Вважаючи, що 12.07.2021 у зв`язку з зарахуванням оплати від замовника на банківський рахунок платника податку, як оплату послуг за договором підряду № 11/0521С від 11.05.2021, у позивача виникло податкове зобов`язання згідно з частиною 1 статті 187 ПК України (за правилом першої події), ТОВ «Технобуд-Україна», діючи відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, сформувало податкову накладну №117 від 12.07.2021 та подало її на реєстрацію.
Проте, незважаючи на подані документи, першим відповідачем прийнято спірне рішення від 12.11.2021 № 3367758/42825231, у зв`язку з ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
В додатковій інформації також зазначено про ненадання платником акту виконаних робіт за формою КБ-2в, КБ-3 відповідного періоду, які згідно з абз. 2 пп. 5.1 договору підряду №11/0521С від 11.05.2021 є підставою для здійснення оплати за виконані роботи.
Слід зауважити, що виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).
Приписи статті 76 КАС України встановлюють, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи наведене колегія суддів зазначає, що право платника довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежене поданням виключно тих доказів, що надавались ним контролюючому органу. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.
Крім цього, вимоги частини 4 статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, у тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи та, у відповідних випадках, до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 806/434/16, від 18 листопада 2019 року у справі № 815/1088/15, від 31 березня 2020 року у справі № 140/10/19, від 21 травня 2020 року у справі № 560/391/19.
За таких обставин, необхідно надати оцінку усім документам, наданим позивачем до матеріалів справи, у тому числі тим документам, що не були надані до контролюючого органу, однак у своїй сукупності підтверджують реальний характер господарських операцій позивача.
Так, до суду були надані документи, які не були надані податковому органу разом з повідомленнями, що стало підставою для прийняттяя рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, а саме: акт КБ-2в № 6 за липень 2021 від 12.07.2021, акт КБ-2в № 7 за липень 2021 від 12.07.2021 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за липень від 12.07.2021.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції за умовами договору підряду № 11/0521С від 11.05.2021 оплата за цим договором здійснюється за фактично виконані обсяги робіт, якщо інше не передбачено на умовах даного договору. Підставою для здійснення оплати за виконані роботи по даному договору є акт виконаних робіт за формою КБ-2в, КБ 3 відповідного періоду.
Колегія суддів зазначає, що на виконання вищезазначених умов договору, сторони склали акт КБ-2в № 6 за липень 2021 від 12.07.2021, акт КБ-2в № 7 за липень 2021 від 12.07.2021 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за липень від 12.07.2021, якими підтверджується виконання ТОВ «Технобуд-Україна» на адресу ТОВ «Ерагана» будівельних робіт, обумовлених договором підряду, на суму 265 998, 00 грн.
Крім того, за встановлених у справі обставин, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність доводів апелянта про неможливість визначення дати першої події у спірних правовідносинах, оскільки наданими позивачем документами повною мірою підтверджується, що ТОВ «Технобуд-Україна» склало податкову накладну № 117 від 12.07.2021 датою зарахування коштів від замовника на банківський рахунок платника податку, як оплату наданих послуг, що повною мірою узгоджується з вимогами частини 1 статті 187 ПК України та пункту 201.1 статті 201 ПК України
Твердження першого відповідача, викладене в апеляційній скарзі про те, що станом на день подання документів на розгляд Комісії позивач мав змогу надати акт КБ-2в № 6 за липень 2021 від 12.07.2021, акт КБ-2в № 7 за липень 2021 від 12.07.2021 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за липень від 12.07.2021, однак не зробив цього, є неприйнятним, оскільки в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 28.07.2021  відсутні будь-які згадки про необхідність надання вказаних документів, тобто позивач не міг передбачити, що відсутність саме цих документів стане підставою для відмови в реєстрації податкової накладної №117 від 12.07.2021.
Так само не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної зазначення в оскаржуваному рішенні про ненадання позивачем первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, оскільки контролюючим органом не підкреслено які саме з наведеного переліку документи слід надати позивачу, хоча сам бланк (форма) передбачає необхідність здійснення таких дій, про що свідчить відповідне позначення – «(документи, які не надано, підкреслити)», що в свою чергу є свідченням неналежної вмотивованості оскаржуваного рішення та призводить до правової невизначеності в частині окреслення, що саме розумілося під наданням платником вказаних документів.
Колегія суддів вважає, що у своїй сукупності надані позивачем документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної. 
Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН.
Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.
Водночас, позивачем своєчасно, за встановленою формою та в повному обсязі, відповідно до приписів пункту 6 Порядку № 1165, пункту 5 Порядку № 520 і підпунктів 201.16.1., 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України подано до ГУ ДПС у Полтавській області інформацію та документи, які підтверджують здійснення господарської операції та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної ПН.
Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, щодо порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставного розширення предмету доказування судом, унаслідок дослідження доказів, які не були надані до контролюючого органу, підлягає відхиленню з огляду на те, що у вказаній постанові мова йшла про дослідження судами попередніх інстанції тих первинних документів та аргументів податкового органу, які не були підставами для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у реєстрації податкової накладної, тобто, обставини не є аналогічними та не тотожними тим, які наявні у справі, що переглядається.
Колегія суддів зауважує, що в силу частини 2 статті 2 КАС України будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
ГУ ДПС у Полтавській області під час розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної № 117 від 12.07.2021 в ЄРПН.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази колегія суддів вважає, що ГУ ДПС у Полтавській області при прийнятті рішення № 3367758/42825231 від 12 листопада 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної №117 від 12 липня 2021 року діяло необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання його протиправним та скасування.
Як установлено пунктами 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнямивона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірну податкову накладну, були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.
Зважаючи на те, що підставами для відмови в реєстрації спірних податкових накладних були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 117 від 12 липня 2021 року датою її подання на реєстрацію.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2022 по справі № 440/3409/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова