ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 335/2870/22
провадження № 51-3111км22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                 ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
представника потерпілого                        ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), 
представників АТ «МетаБанк»                 ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції), 
                                                                       ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника АТ «МетаБанк» ОСОБА_9 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2022 року задоволено клопотання прокурора та звільнено ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 Кримінального кодексу України (далі - КК), у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене до  Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2022 року за № 12022082060000387 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК, закрито на  підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), ст.  49 КК, у  зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника АТ «МетаБанк» ОСОБА_9 на вказану ухвалу суду першої інстанції повернуто на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК як таку, що подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі з доповненнями голова правління АТ «МетаБанк» ОСОБА_9 , який діє на підставі статуту як представник Товариства, просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Вважає, що АТ «МетаБанк» має право на оскарження рішення суду першої інстанції на  підставі п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК, оскільки воно суттєво впливає на права та інтереси Товариства через те, що ОСОБА_11 подав до суду позов про визнання недійсними іпотечних договорів, укладених ним з АТ «МетаБанк», обґрунтований тим, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2022 року встановлено преюдиційний факт - укладання ОСОБА_11 іпотечних договорів внаслідок залякування, погроз застосування фізичного насильства та психологічного впливу з боку його сина ОСОБА_10 , що може вплинути на результат судового провадження за  позовом ОСОБА_11 .
Представник АТ «МетаБанк» також просить взяти до уваги правові позиції, відображені в  ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року (справа  № 197/6118/18) і постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2022 року (справа № 160/3364/19).
Позиції учасників судового провадження
У засіданні суду касаційної інстанції представники АТ «МетаБанк» підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити. 
Прокурор висловила мотиви щодо задоволення касаційної скарги та підтримала викладені у ній доводи.
Представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 заперечила проти задоволення касаційної скарги представника АТ «МетаБанк».
Також представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 подала заперечення на  касаційну скаргу представника АТ «МетаБанк», де виклала мотиви щодо незгоди з  наведеними у касаційній скарзі доводами, та просила оскаржене судове рішення залишити без зміни.
Інших учасників судового провадження було повідомлено про дату, час і  місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися, клопотань про  особисту участь або  відкладення судового засідання від них не надходило. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла таких висновків.
За приписами ст. 433 КПК  суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та  процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в  оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яким відповідно до ч. 1 ст. 412 цього Кодексу є таке порушення, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до приписів ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК, ухвала суду апеляційної інстанції про  повернення апеляційної скарги має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є  рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. 
Пунктом 2 ч. 3 ст. 399 КПК визначено таку підставу для повернення апеляційної скарги, як подача апеляційної скарги особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу. 
Рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги з цієї підстави має відповідати загальним вимогам, визначеним положеннями статей 370, 418 КПК, отже, бути належним чином обґрунтованим, із зазначенням мотивів, чому особа, яка подала апеляційну скаргу в розумінні ч. 1 ст. 393 КПК, не є особою, яка має право на апеляційне оскарження судового рішення в конкретному кримінальному провадженні.
Рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги представника АТ  «МетаБанк» відповідає вказаним вимогам, а викладені в касаційній скарзі доводи про  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів уважає безпідставними. 
Згідно з ч. 5 ст. 288 КПК ухвала суду про закриття кримінального провадження та  звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в  апеляційному порядку, а положеннями ст. 393 цього Кодексу визначено осіб, які мають право на  апеляційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до ст. 24 і ч. 3 ст. 392 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в  порядку, передбаченому цим Кодексом, як і право на перегляд вироку, ухвали суду, що  стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня незалежно від того, чи  брала така особа участь у судовому розгляді.
Разом із тим за приписами ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на  підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для  попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і  забезпечення умов справедливого судочинства.
Як убачається з матеріалів провадження, право на звернення з апеляційною скаргою представник АТ «МетаБанк» обґрунтовував тим, що з огляду на положення ст. 55 КПК товариство є потерпілим у цьому кримінальному провадженні, а отже, має право подати апеляційну скаргу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК.
Однак апеляційний суд дійшов висновку про те, що АТ «МетаБанк» не набуло процесуального статусу потерпілого в цьому кримінальному провадженні, оскільки заяву його представника про залучення до кримінального провадження як  потерпілого, на яку, спираючись на положення ст. 55 КПК, він посилається як на підставу для визнання Товариства потерпілим, було подано до відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в  Запорізькій області 22 серпня 2022 року, тобто поза межами судового провадження (після закриття кримінального провадження судом першої інстанції).
Отже, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги представника АТ «МетаБанк» ОСОБА_9 на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, оскільки АТ  «МетаБанк» не набуло в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, статусу потерпілого в цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року (справа № 523/6472/14-к, провадження № 13-32кс18), відповідні питання, поставлені в касаційних скаргах, що належать до  предмета перевірки касаційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, мають вирішуватися судом касаційної інстанції по суті незалежно від того, чи ставили їх сторони перед судами попередніх інстанцій. 
Отже, касаційний суд приймає до розгляду доводи касаційної скарги представника АТ  «МетаБанк», який порушує питання, що не були предметом оцінки суду апеляційної інстанції, про те, що Товариство є належним суб`єктом права на звернення з апеляційною скаргою на підставі п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК як інша особа, права та інтереси якої порушено, проте відхиляє їх як безпідставні. 
Як убачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності прийнято на стадії підготовчого судового засідання в порядку, визначеному ст. 314 КПК, під час якого суд має право прийняти вичерпний перелік рішень, визначений ч. 3 вказаної вище статті, та вирішує тільки питання щодо можливості призначення судового розгляду, межі якого визначено главою 28 КПК. 
Під час підготовчого судового засідання суд не мав процесуальних повноважень щодо встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому за ч. 2 ст. 355 КК, та винуватості ОСОБА_10 у його вчиненні, не  встановлював їх, а в межах своєї компетенції вирішив лише питання про наявність підстав для закриття провадження до призначення судового розгляду по суті висунутого обвинувачення. 
Саме в судовому розгляді доказуванню підлягають обставини, передбачені ст. 91 КПК, серед яких подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вид і розмір завданої шкоди та інші, зазначені в законі. Натомість в цьому кримінальному провадженні судовий розгляд як етап судового провадження (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК) не здійснювався.
Місцевий суд в підготовчому судовому засіданні установив, що за обставин цього провадження минули строки давності притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 355 КК, у зв`язку з чим звільнив його від кримінальної відповідальності відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 49 КК, а кримінальне провадження закрив на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.
Згідно з правовою позицією, відображеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21), звільнення від кримінальної відповідальності за  імперативними приписами ст. 49 КК є безумовним, оскільки підставою для цього є  закінчення передбачених законом про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення та  притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку. Згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження щодо неї на цій підставі за своїм юридичним змістом і  процесуальним значенням жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки це суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності винуватості (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).
Згідно з частинами 6, 7 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, частинами 6, 7 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, частинами 6, 7 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Та обставина, що у змісті ухвали суду першої інстанції згадується АБ «Металург», правонаступником якого є АТ «МетаБанк», не свідчить про наявність будь-яких юридичних наслідків для нього, та не дає підстав вважати, що ця ухвала стосується інтересів АТ  «МетаБанк». 
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2022 року встановлено факт закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 355 КК, натомість судом не перевірялися припущення сторони обвинувачення, викладені в обвинувальному акті, про те, що існує, як  явище об`єктивної дійсності, діяння, зазначене в обвинувальному акті, правильність кваліфікації, здійсненої органами досудового розслідування, як не встановлювалась і  винуватість ОСОБА_10 чи його причетність до інкримінованого діяння. 
Отже, колегія суддів доходить висновку про те, що ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2022 року не  містить жодних висновків і не встановлює 
будь-яких фактів чи обставин, які  би  стосувалися прав, свобод чи інтересів АТ «МетаБанк».
Спираючись на викладене вище, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих підстав стверджувати, що рішення суду першої інстанції стосовно закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК підлягає оскарженню АТ «МетаБанк» як іншою особою, визначеною положеннями п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК.
Враховуючи викладене, колегія суддів не  встановила передбачених ч. 1 ст. 438 КПК підстав для скасування або зміни оскарженого судового рішення, а тому касаційна скарга представника АТ «МетаБанк» задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року про повернення апеляційної скарги залишити без зміни, а касаційну скаргу представникаАТ «МетаБанк» - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                             ОСОБА_3