ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 р.	Справа № 520/15471/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 (головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., повний текст складено 28.07.22 року) по справі № 520/15471/21
за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Василів Хутір"  
до       Головного управління ДПС у Харківській області                  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ "Фермерське господарство "Василів Хутір"   (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило:
- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Харківській області щодо проведення фактичної перевірки ФГ «Василів Хутір», правонаступником якого є ТОВ "ФГ "Василів Хутір", на підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області "Про проведення фактичної перевірки ФГ «Василів Хутір»" №1287-п від 25.02.2021 р., без дотримання вимог п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №00047070710 від 06.04.2021.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 закрито провадження у справі №520/15471/21 в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій ГУ ДПС у Харківській області щодо проведення фактичної перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області "Про проведення фактичної перевірки ФГ «Василів Хутір»" №1287-п від 25.02.2021, без дотримання вимог п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.
Позов ТОВ "ФГ "Василів Хутір" задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області №00047070710 від 06.04.2021.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь ТОВ  "ФГ "Василів Хутір" судовий збір у розмірі 7 500,00 грн.
21.02.2022 ТОВ  "ФГ "Василів Хутір" подало заяву про ухвалення додаткового рішення у справі , в якій просило стягнути з ГУ ДПС у Харківській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000,00 грн та судовий збір в сумі 9 770,00 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 заяву задоволено частково. Доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 у справі №520/15471/21. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь ТОВ "Фермерське господарство "Василів Хутір" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. 
Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути ТОВ "Фермерське господарство "Василів Хутір" судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. 
В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
ГУ ДПС у Харківській області (далі – відповідач), не погоджуючись із додатковим рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні заяви відмовити. 
В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що стягнута з відповідача сума витрат на правничу допомогу є завищеною, не співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Крім того, вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для зобов`язання ГУ ДПС у Харківській області повернути позивачу судовий збір в сумі 2 270,00 грн, оскільки провадження в частині вимог про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Харківській області щодо проведення фактичної перевірки на підставі наказу №1287-п від 25.02.2021, за які підприємством його сплачено закрито тому і не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягаючи на законності та обґрунтованості додаткового рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення без змін.
Відповідно до ч. 4 ст.229, ч. 1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на його користь 20 000,00 грн.
Також, суд першої інстанції повернув ТОВ «Фермерське господарство «Василів Хутір» судовий збір в розмірі 2 270,00 грн з огляду на закриття провадження в частині вимог, за які його сплачено.
Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн, повернення судового збору в розмірі 2 270,00 грн та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За частиною 3 ст. 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів частин 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, ч. 7 ст. 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Виходячи з положень ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 по справі № 813/2241/18.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ «ФГ «Василів Хутір» здійснювалося Адвокатським об`єднанням «Курафєєв і Партнери» на підставі договору про надання правової допомоги № 26/2021 від 03.08.2021.
Згідно п. 1.1. Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правову (юридичну) допомогу пов`язану із оскарженням податкового повідомлення-рішення №00047070710 від 06.04.2021, а саме: АО зобов`язується надавати Клієнту усні консультації, пов`язані з питанням визначеним цим пунктом, підготувати адміністративний позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.04.2021, а у разі надання відповідачем по справі відзиву на позовну заяву, АО зобов`язується підготувати відповідь на відзив на позовну заяву, складати інші необхідні процесуальні документи, та здійснювати представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях по справі за позовною заявою Клієнта, а Клієнт зобов`язується вчасно та належним чином оплачувати надані послуги.
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що загальна вартість послуг за цим договором складає загальну суму підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг та актів компенсації витрат за договором про надання правової допомоги №26/2021 від 03.08.2021, розрахунки клієнта з Адвокатським об`єднанням здійснюються в національній валюті України на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання.
Орієнтована вартість послуг за надання Клієнту правової допомоги за цим договором складає 50 000,00 грн та включає в себе:
- усні консультації' з розрахунку 0,25 МЗП за І годину роботи (станом на дату підписання договору розмір 1 МЗП становить 6000,00 грн.), тобто 1 500,00 грн за 1 годину роботи:
- підготовку позовної заяви – 20 000,00 грн;
- підготовку відповіді на відзив на позовну заяву, у випадку надання відповідачем по справі відзиву на позовну заяву - 6000,00 грн, за 1 документ;
- представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях по справі за позовною заявою Клієнта з розрахунку 3 500, грн за кожне судове засідання, яке відбулось;
- складання інших процесуальних документів від 1 000,00 грн в залежності від виду документа, вартість таких документів погоджується сторонами окремо (п. 4.2 Договору) (т. 4 а.с. 222а-223а).
04.10.2021 між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом укладено додаткову угоду №2, за умовами якої у зв`язку з необхідністю подання заяви про збільшення позовних вимог, сторони дійшли згоди про збільшення розміру орієнтованої вартості послуг за договором від 03.08.2021 №26/201 до 60 000,00 грн (т. 4 а.с. 223в).
Адвокатом в межах вказаного договору надано позивачу наступні послуги на загальну суму 60 000,00 грн:
- усні консультації з виїздом на територію Клієнта – 6 год - 9000,00 грн (з розрахунку 0,25 МЗП за 1 годину роботи (1,500 грн за 1 годину роботи)); 
- вивчення документів наданих Клієнтом та складання адміністративного позову – 1 документ на 17 аркушах з 03.08.2021 по 13.08.2021 – 20 000,00 грн (з розрахунку 20 000,00 грн за вивчення документів та складання позовної заяви);
- клопотання про визнання недопустимим доказом Акт фактичної перевірки від 05.03.2021 – 1 документ на 5 аркушах – 1 000,00 грн;
- складання відповіді на відзив на позовну заяву – 1 документ на 4 аркушах – 6 000,00 грн;
- заява про збільшення позовних вимог – на 7 аркушах – 7 500,00 грн;
- відповідь на відзив на збільшені позовні вимоги – 1 документ на 3 аркушах – 2 500,00 грн;
- участь адвоката та представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях, які відбулись 22.09.2021, 10.11.2021, 10.01.2022, 15.01.2022 у Харківському окружному адміністративному суді – 14 000,00 грн (з розрахунку 1 судове засідання = 3 500,00 грн), що підтверджується актом приймання – передачі наданих послуг від 16.02.2021 (т. 4 а.с. 224б-224в) 
Позивачем сплачено адвокату кошти у загальній сумі 60 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням (т. 4 а.с. 225а).
Позивач просив суд відшкодувати витрати на правову допомогу в розмірі 60 000,00 грн, проте судом першої інстанції заява задоволена частково та стягнуто на користь позивача 20 000 грн виходячи з критеріїв співмірності, обґрунтованості та доцільності таких витрат.
Суд першої інстанції зазначив, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. При цьому, вказував, що мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим вважав, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, враховуючи складність справи, кількість затраченого часу для підготовки процесуальних документів адвокатом та участь у судових засіданнях, одночасне поєднання таких факторів як: нерозумність об`єктивної необхідності судових витрат у такій сумі для конкретної справи та часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність зменшення заявленої до відшкодування суми витрат.
Колегія суддів зауважує, що надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинні бути доведені стороною справі.
Крім того, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.08.2022 у справі № 640/14930/20.
З оскаржуваного рішення слідує, що наведене вище прийнято судом першої інстанції до уваги та належно враховано. Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення клопотання позивача та стягнення 20 000,00 грн витрат на правову допомогу.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності розміру задоволених судом судових витрат із заявленими позовними вимогами. 
Водночас доводи апеляційної скарги не містять обґрунтувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо співмірності погоджених до відшкодування судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, так само як і не містять розрахунку суми витрат, які, за позицією відповідача, є належними до відшкодування, а зводяться фактично до цитування норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Суд апеляційної інстанції таких обставин також не встановив.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
Щодо доводів апелянта про безпідставне зобов`язання судом першої інстанції саме ГУ ДПС повернути позивачу судовий збір в розмірі 2 270,00 грн, колегія суддів зазначає, що додатковим рішенням суду покладено обов`язок повернення коштів на Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, а не податковий орган.
Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є помилковими.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 по справі № 520/15471/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  06.03.2023 року