КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
09 березня 2023 року
 
справа № 357/12698/21
                                         
провадження № 22-ц/824/4363/2023
  
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,
при секретарі: Яницькій О.Л.
  
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Кошель Б. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, який мотивував тим, що 01 березня 2007 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та позивачем було укладено кредитний договір № 01-07-И/40, за умовами якого позивач отримав в кредит кошти в сумі 42 800 доларів США із цільовим призначенням: для придбання двокімнатної квартири.
 В якості забезпечення виконання зобов`язань зазначену квартиру було передано в іпотеку банку відповідно до договору іпотеки. У жовтні 2020 року ОСОБА_1 отримав повідомлення про заміну кредитора та іпотекодержателя, в якому повідомлялось, що 09.10.2020 року між АТ Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» було укладено Договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки, таким чином ТОВ «Олком-Лізинг» набув право вимоги до позивача. 
24.05.2021 року позивач подав до товариства заяву про реструктуризацію заборгованості в порядку Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (з додатками), який надає позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язань за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, оскільки, кредитні правовідносини, які існують між сторонами підпадають під дію зазначеного закону. 
До заяви про проведення реструктуризації були додані документи у відповідності до вимог зазначеного Закону. Однак відповідач відмовив позивачу у проведенні реструктуризації, посилаючись на те, що у власності позичальника було наявне інше житлове нерухоме майно - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , окрім майна, яке є предметом іпотеки. Зазначену відмову позивач вважає неправомірною, вказуючи на те, що його зобов`язання як позичальника за кредитним договором № 01-07-И/40 від 01 березня 2007 року повністю відповідають критеріям, зазначеним у пункті 7 розділу IV Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-IX; на момент подання заяви про реструктуризацію, як того вимагає зазначений закон, у його власності було відсутнє житлове нерухоме майно, крім предмету іпотеки. 
Відповідно до положень цього закону зобов`язання підлягають обов`язковій реструктуризації, а відтак, відмова відповідача є незаконною. Просив суд визнати відмову ТОВ «Олком-Лізинг» у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за кредитним договором №01-07-И/40 від 01.03.2007 року, неправомірною; зобов`язати відповідача вчинити дії, а саме: провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №01-07-И/40 від 01.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», згідно вимогам Закону України №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», із здійсненням всіх обчислень, необхідних для проведення реструктуризації; визнати заборгованість за кредитним договором №01-07-И/40 від 01.03.2007 року, яка підлягає реструктуризації за Законом України №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» у сумі 67 544,00 грн.
            Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2022 рокуу задоволенні позову відмовлено.
В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що реструктуризації проводиться за умови відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник мав сплатити до 01.01.2014 року, однак допускається наявність заборгованості строк сплати якої відповідно до договору спливає 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково у зв`язку із простроченням позичальником платежів. 
Апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявна письмова вимога первісного кредитора АТ «Банк Фінанси та Кредит» на адресу ОСОБА_1 щодо сплати наявної заборгованості у строк до 25.02.2013 року, а тому, апелянт вважає, що за наявності вказаної заборгованості можливе здійснення реструктуризації. Крім того, вказує на відповідь від уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ Банк «Фінанси та Кредит», в якій зазначено про відсутність у ОСОБА_1 станом на 01.01.2014 р. простроченої заборгованості за основним боргом, відсотками та комісіями. 
            У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.  Посилається на те, що апелянтом не надано доказів, що підтверджують повне або часткове погашення суми заборгованості  в період з 11.02.2013 року по 01.01.2014 року, визначеної у вимозі АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 11.02.2013 року. 
            В судовому засіданні апелянт  апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Інші сторони в судове засідання не прибули про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.  
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач мав прострочену заборгованість станом на 01.01.2014 рік та доказів щодо погашення станом на день подачі  заяви про проведення реструктуризації  не подав, а тому відповідно до п.п. 1.п. 7 Розділу  Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» кредитні зобов`язання реструктуризації не підлягають.
   Колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.  
               Судом встановлено, що 01 березня 2007 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 та укладено кредитний договір № 01-07-И/40, за умовами якого Банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 42 800 (вісімдесят тисяч) доларів США на строк до 26 лютого 2027, а позичальник прийняв та належим чином використав ці грошові кошти за визначеним цільовим призначенням.
Відповідно до п. 2.3. Договору, кредитні ресурси отримані позичальником за цим договором використовується за цільовим призначенням: для придбання двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею - 28,9 кв.м.
Забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором була застава (іпотека) нерухомого майна, а саме: двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею - 28,9 кв.м. (п. 5.1 кредитного договору).
Цього ж дня, 01 березня 2007 року, між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Шелудченко О.В., внесений до реєстру за № 526. Предметом іпотеки є нерухоме майно: двокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 48,7 кв.м., житловою площею - 28,9 кв.м., та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.03.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І., зареєстрований в реєстрі за №1-853 (п.1-2 Іпотечного договору).
В подальшому між банком та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 від 28 січня 2013 року до кредитного договору № 01-07-И/40 від 01 березня 2007 року, яким текст кредитного договору викладався у нових редакціях.
09.10.2020 року між ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № б/н, відповідно до якого ТОВ Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Олком-Лізинг», та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, договорами застави та договорами поруки, в тому числі за Договором № 01-07-И/40 від 01.03.2007 року та іпотечним договором від 01.03.2007 року.
24.05.2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Олком-Лізинг» з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті - за кредитним договором № 01-07-И/40 від 01.03.2007 року, зобов`язання за яким забезпечені договором іпотеки, предметом іпотеки за яким виступає квартира.
У заяві позивач повідомив, що за кредитним договором йому надано споживчий кредит в іноземній валюті (долари США) на купівлю квартири, яка є предметом іпотеки; станом на дату подання заяви наявне непогашене грошове зобов`язання; станом на 01.01.2014 прострочена заборгованість за кредитним договором була відсутня; квартира є фактичним місцем проживання позичальника; на дату подання заяви інших об`єктів житлової нерухомості позичальник не має.
До заяви додав: інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про всі наявні у власності позичальника на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора) - копію паспорта ОСОБА_1 , розширена інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця: дружини ОСОБА_3 , дитини ОСОБА_4 , дитини ОСОБА_5 .
Відповідно до відповіді ТОВ «Олком-Лізинг», відповідачем було прийняте рішення щодо відмови в реструктуризації згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ, зважаючи на те, що у власності позичальника було наявне інше житлове нерухоме майно, а саме: квартира, загальна площа 60,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , окрім майна, яке є предметом іпотеки, що забезпечує виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № 01-07-И/40 від 01 березня 2007 року; а також у зв`язку з тим, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кедит» змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором № 01-07-И/40 від 01 березня 2007 року до 25 лютого 2013 року.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.08.2021 року, номер 269456832 вбачається, що у ОСОБА_1 відсутнє житлове нерухоме майно. Станом на 06.08.2021 року ОСОБА_1 мав у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX від 13.04.2021 року, який набрав законної сили 23.04.2021 року.
Даним законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме: розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7, відповідно до якого зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:
1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:
наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;
відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;
2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду , або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.
Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:
предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
Підпунктом 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:
у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;
у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;
у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.
Відповідачем не заперечувалось, що позивач на виконання вимог пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», 24.05.2021 року звернувся до ТОВ «Олком-Лізинг» з заявою про проведення реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Тобто у визначений Законом строк. У заяві про реструктуризацію вказав усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
 З аналізу норм наведеного Закону можна дійти висновку про те, що законодавець передбачив відсутність  станом  на 01.01.2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник мав сплатити до 01.01.2014 року, за винятком наявності будь - якої заборгованості строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року та, яку кредитор вимагав повернути достроково у строк до 01 січня 2014 року у зв`язку з простроченням позичальником платежу. 
 З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2013 року первісним кредитором та іпотекодержателем в особі АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на адресу позичальника та іпотекодавця ОСОБА_1 , направлено досудову вимогу відповідно до розділу 3.4 кредитного договору №01-07-И/40 від 01.03.2007 року, в якому Банк вимагає дострокове повернення кредитних ресурсів в розмірі 41 430,24 долари США, заборгованості по відсоткам в сумі 6 804,32 доларів США, щомісячної комісійної винагороди в розмірі 410,67 грн. У вимозі зазначалось про необхідність сплати в повному обсязі заборгованості протягом 10 банківських днів, тобто до 25 лютого 2013 року.
  З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про відсутність права позивача на проведення обов`язкової реструктуризації та про обґрунтованість відмови відповідача у її проведенні є помилковим, як наслідок оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову. 
Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд 
 
               П О С Т А Н О В И В  :
 
Апеляційну скаргу апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту. 
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково. 
Визнати  відмову ТОВ «Олком-Лізинг» у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» за кредитним договором №01-07-И/40 від 01.03.2007 року, неправомірною. 
Зобов`язати відповідача вчинити дії, а саме: провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №01-07-И/40 від 01.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Банк «Фінанси та Кредит», згідно вимогам Закону України №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», із здійсненням всіх обчислень, необхідних для проведення реструктуризації.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач  

Судді