Дата документу 15.02.2023 Справа № 336/10406/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №336/10406/21                 Головуючий у 1 інстанції Дмитрюк О.В.
Провадження № 22-ц/807/461/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
15 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні власністю,-
В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні власністю.
Ухвалою судді від 23.12.2021 р. у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні власністю. 
За уточненим позовом позивач просила суд усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з будинковолодіння АДРЕСА_1 та шляхом вселення її у зазначене будинковолодіння, та зобов`язати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні власністю.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 від 24 жовтня 2022 року повернуто заявнику без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття до провадження її уточненої позовної заяви та для розгляду справи по суті.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Постановляючи ухвалу про повернення без розгляду ОСОБА_1 уточненої позовної заяви від 24 жовтня 2022 року, суд першої інстанції виходив з того, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, оскільки вона була подана після відкриття провадження по справ.
Колегія суддів погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні власністю.
Ухвалою судді від 23 грудня 2021 р. у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 24 лютого 2022 року.
24 лютого 2022 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача на 14 квітня 2022 року.
14 квітня 2022 року розгляд справи відкладено на 17 травня 2022 року.
17 травня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі. У заяві зазначила, що вона не заперечує проти розгляду справи без її участі та участі відповідача. Просить прийняти рішення на основі документів, які знаходяться в матеріалах справи.
17 травня 2022 року розгляд справи було відкладено, у зв`язку з відсутністю відомостей про повідомлення відповідача про розгляд справи, на 29 червня 2022 року .
29 червня 2022 року розгляд справи відкладено на 23 вересня 2022 року.
23 вересня 2022 року розгляд справи відкладено за заявою ОСОБА_1 на 24 листопада 2022 року.
24.10.2022 р. до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні власністю. За уточненим позовом позивач просить усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з будинковолодіння АДРЕСА_1 та шляхом вселення її у зазначене будинковолодіння, та зобов`язати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у користуванні власністю. 
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 , подана до суду 24.10.2022 р., підлягає поверненню заявнику без розгляду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.
Крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої п. 2 ч. 2 та ч. 3, ч. 4 цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.
Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Концепція нової редакції ЦПК полягає у підготовці позивачем саме кінцевої редакції позовної заяви, яка подається до суду, і в такому випадку суд визначає порядок її розгляду (спрощене без виклику, з викликом, загальне провадження) та враховує при вирішенні питання про такий розгляд ряд чинників (ч. 3 ст. 274 ЦПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
За ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
З мате6ріалів справи вбачається, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 подана суду 24.10.2022 р., тоді як судові засідання у справі призначались на 24.02.2022 р., 14.04.2022 р.,17.05.2022 р., 29.06.2022 р., 23.09.2022 р..
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, та підлягає поверненню позивачу без розгляду, оскільки вона була подана після відкриття провадження по справі, яке проводиться у спрощеному позовному провадженні, та вже після першого судового засідання по справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з ухвалою суду першої інстанції про повернення без розгляду уточненої позовної заяви ОСОБА_1 від 24 жовтня 2022 року про збільшення позовних вимог шляхом зазначення нових відповідачів та нових вимог про виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з будинковолодіння АДРЕСА_1 , та зобов`язання відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні власністю.
В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала суду не містить відомостей про дату виготовлення повного тексту ухвали суду від 04.11.2022 року.
Проте, вказані посилання скаржника колегією суддів відхиляються з огляду на те, що оскаржувана ухвала суду була постановлена 04 листопада 2022 року, із тексту оскражувнаої ухвали не вбачається, що складання повного тексту ухвали було відкладено на іншу дату.
Стаття 260 ЦПК України не містить такої обов`язкової вимоги, як зазначення дати складання повного тексту ухвали. 
Дата і місце постановлення ухвали зазначено у вступній частині ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про повернення позивачу заяви без розгляду уточненої позовної заяви ОСОБА_1 від 24 жовтня 2022 року про збільшення позовних вимог шляхом зазначення нових відповідачів та нових вимог про виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з будинковолодіння АДРЕСА_1 , та зобов`язання відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні власністю.
Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали та підстав для її скасування.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 20 лютого 2023 року.

Головуючий

Судді: