Постанова
Іменем України                                     

08 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 464/4338/21
провадження № 61-9763 св 22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Косік Сергій Васильович, 
відповідач - філія державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» 
у Львівській області,
представник відповідача - адвокат Бойко Вікторія Володимирівна,
третя особа - державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба Української державної будівельної експертизи»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка Сергія Васильовича, на додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року у складі судді Теслюка Д. Ю. та постанову Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до філії державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області (далі - філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області), третя 
особа - державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба Української державної будівельної експертизи» (далі - ДП «Укрдержбудекспертиза»), про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. 
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 16 березня 2012 року працювала у філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, 
у подальшому переведена на посаду провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи філії ДП «Укрдержбудекспертиза» 
у Львівській області. 
Вказувала, що наказом філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області від 23 лютого 2020 року № 4 «Про повідомлення працівників філії про скорочення чисельності штату працівників» було передбачено ряд заходів щодо скорочення чисельності штату та змін в організації виробництва підприємства. Разом із цим, у подальшому працівників, у тому числі й її, переведено на неповний робочий день з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу, хоча своєї згоди на таке переведення вона не надавала.
Наказом директора філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області від 30 квітня 2021 року № 12-К її вивільнено згідно з пунктом 1 
частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників з 05 травня 2021 року. 
Позивач зазначала, що звільнення з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 
6 частини першої статті 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Роботодавець 
не виконав свій обов`язок щодо її повідомлення про наявність вакантних посад. Посилаючись на відповідні норми КЗпП України, вважала 
що роботодавець порушив процедуру та порядок її звільнення. 
Вказувала про наявність правових підстав для її поновлення 
на роботі, та, як наслідок, виплати їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який, враховуючи середньоденну заробітну плату 
у розмірі 840,91 грн, за період із 05 травня 2021 року по день звернення 
до суду з цим позовом, тобто по 04 червня 2021 року, становить 
21 022,75 грн. 
Крім того, незаконним звільненням їй завдано моральної шкоди, 
яка полягає у душевних стражданнях, втраті нею нормальних життєвих зв`язків, необхідності докладати додаткові зусилля для організації свого життя, яку оцінено нею у розмірі 10 000,00 грн.
Позивач також указувала, що з філії ДП «Укрдержбудекспертиза» 
у Львівській області на її користь підлягають стягненню витрати 
на професійну правничу допомогу та додаткові витрати, пов`язані 
з відрядженням представника, докази на підтвердження остаточного розміру яких будуть надані у визначений процесуальним законом спосіб (частина восьма статті 141 ЦПК України).
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ директора філії 
ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області від 30 квітня 2021 року 
№ 12-к у частині її вивільнення з посади провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи;
- поновити її на вказаній посаді з 06 червня 2021 року;
- стягнути з філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області 
на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу 
у розмірі 21 022,75 грн;
- стягнути з філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області 
на її користь 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.
- вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року 
у складі судді Теслюка Д. Ю. позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Наказ директора філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області 
від 30 квітня 2021 року № 12-К у частині вивільнення ОСОБА_1 
із посади провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи скасовано.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи філії ДП «Укрдержбудекспертиза» 
у Львівській області.
Стягнуто з філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 травня 2021 року по 17 грудня 2021 року у розмірі 66 011,44 грн.
У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що роботодавець 
не дотримався норм КЗпП України при вивільненні ОСОБА_1 , зокрема, у частині вирішення питання про її переважне право 
на залишення на роботі у зв`язку із змінами в організації виробництва 
і праці (стаття 42 КЗпП України), чим порушив її трудові права. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу від 30 квітня 2021 року 
№ 12-К у частині її звільнення з посади провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи та поновлення її на роботі 
є обґрунтованими. 
Пославшись на статтю 235 КЗпП України, районний суд задовольнив позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06 травня 2021 року по 17 грудня 2021 року 
у розмірі 66 011,44 грн, керуючись положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. 
Позивачем не надано належних та допустимих доказів завданої 
їй моральної шкоди, тому судом відмовлено у задоволенні відповідної позовної вимоги.
У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Косік С. В., звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у справі, в якій просив вирішити питання про стягнення 
з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 38 500,00 грн. 
Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року стягнуто з філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу 
у розмірі 7 000,00 грн. У задоволенні інших вимог відмовлено. 
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив із того, 
що під час розгляду справи ОСОБА_1 понесла витрати на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого надала відповідні докази. 
З урахуванням часткового задоволення її позову, критеріїв реальності 
та співмірності наданих адвокатом послуг, їх необхідності, заяви відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, районний суд стягнув із відповідача на користь позивача витрати 
на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
У січні 2022 року філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області оскаржила вищевказане рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
У березні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Косік С. В., оскаржив вищевказане додаткове рішення суду першої інстанції 
в апеляційному порядку.
Постановою Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка С. В., задоволено частково, апеляційну скаргу філії ДП «Укрдержбудекспертиза» 
у Львівській області задоволено.
Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року 
та додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 
2022 року скасовано, провадження у справі закрито.
Скасовуючи судові рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що філія 
ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області не є юридичною особою, що підтверджується Положенням про філію ДП «Укрдержбудекспертиза» 
у Львівській області, затвердженим наказом ДП «Укрдержбудекспертиза» 
від 20 листопада 2012 року № 52, погодженим Першим заступником Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 20 листопада 2012 року (далі - Положення 
про філію ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області). Тобто позивач пред`явила позов до відповідача, який не має статусу юридичної особи, 
а тому не наділений цивільною процесуальною дієздатністю, не може бути стороною у справі.
Суд апеляційної інстанції закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, вказавши, що  ОСОБА_1 
не позбавлена права звернутися до суду за захистом своїх прав, пред`явивши позов до належного відповідача. 
При цьому у разі скасування рішення суду підлягає скасуванню й ухвалене додаткове рішення (абзац шостий пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2022 року до Верховного Суду, 
представник ОСОБА_1 - адвокат Косік С. В., з урахуванням 
її уточненої редакції, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції й залишити в силі рішення суду першої інстанції, а також скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 38 500,00 грн витрат 
на професійну правничу допомогу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування судами норм права 
без урахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; судами належним чином 
не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду 
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка С. В., залишено без руху 
з наданням строку для усунення її недоліків.
У наданий судом строк заявник надіслав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2022 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка С. В., про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено, поновлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Косіку С. В., строк на касаційне оскарження додаткового рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 15 серпня 
2022 року.Відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано дану цивільну справу із суду першої інстанції. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
У грудні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2023 року справу призначено
до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними 
у ній матеріалами. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції помилково закрив провадження у справі з тих підстав, що філія 
ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області не є юридичною особою, оскільки до участі у справі було залучено третю особу - 
ДП «Укрдержбудекспертиза», тобто юридичну особу, яка могла забезпечити під час судового розгляду справи реалізацію своїх прав та інтересів. 
Оскаржуваний позивачем наказ видано філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, а не юридичною особою ДП «Укрдержбудекспертиза», яка не видавала наказів про зміни в організації виробництва і праці підприємства, скорочення чисельності або штату працівників. При цьому Положенням про філію ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області закріплено, що філія є фінансово-відповідальною установою, розпорядником коштів, може представляти інтереси державного підприємства в судах, тобто може бути відповідачем у справі.
Посилається на те, що роботодавець не запропонував ОСОБА_1 інші вакантні посади, наявні у нього, а тому її вивільнення відбулося 
з порушенням норм трудового законодавства. Вважає, що філія 
ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області повинна була з`ясувати 
у ДП «Укрдержбудекспертиза» про наявні на підприємстві вакантні посади. 
Крім того, суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір витрат 
на професійну правничу допомогу, який стягнуто з відповідача на користь позивача, не мотивував свої висновки про зменшення розміру вказаних витрат, не надав належну правову оцінку доказам, що підтверджують 
їх розмір. 
Посилається на відповідну судову практику Верховного Суду у подібних, 
на думку заявника касаційної скарги, справах.
 
Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу та відповідь на відзив на касаційну скаргу
 
У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, в якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу представника позивача, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
У грудні 2022 року до Верховного Суду надійшла відповідь на відзив 
від представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка С. В., в якій зазначається, що доводи відзиву є безпідставними.
 
Короткий зміст заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 
 
У грудні 2022 року до Верховного Суду надійшла заява представника філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області - адвоката Бойко В. В., про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції
 
Наказом директора філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області 
від 16 березня 2012 № 2-К ОСОБА_1 прийнято на посаду провідного експерта у частині забезпечення економії енергії проектів будівництва експертного відділу філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області (а. с. 11, т. 1).
Наказом директора філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області 
від 01 лютого 2013 року № 2-К ОСОБА_1 переведено на посаду головного експерта відділу спеціалізованої експертизи .
Наказом директора філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області від 04 січня 2016 року № 1-К ОСОБА_1 переведено на посаду провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи.
Наказом директора філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області 
від 23 лютого 2020 року № 5 «Про повідомлення працівників філії про скорочення чисельності штату працівників» повідомлено всіх працівників філії про можливе майбутнє вивільнення згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України з 04 травня 2021 року (а. с. 13, т. 1).
Наказом директора філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області від 16 січня 2021 року № 1-К «Про переведення на неповний робочий день» переведено ОСОБА_1 - провідного експерта будівельного відділу 
з 16 січня 2021року - на режим роботи з неповним робочим днем - 
0,5 посадового окладу з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу, встановлено режим роботи з 09.00 год. до 13.00 год. Щоденно (а. с. 19, т. 1).
Повідомленням від 24 лютого 2021 року № 40 про зміну організації виробництва і праці, з яким ОСОБА_1 ознайомилася 05 березня 
2021 року, що підтверджується її підписом, ОСОБА_1 повідомлено про те, що одна штатна одиниця посади провідного експерта будівельного відділу з економії енергії скорочується, у зв`язку з чим вона підлягає вивільненню з 04 травня 2021 року (а. с. 21, т. 1).
Наказом директора філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області 
від 13 квітня 2021 року № 19 «Про скорочення чисельності 
штату працівників філії» проведено реорганізацію структури філії 
ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області (а. с. 83-85, т. 1).
Наказом директора філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області від 30 квітня 2021 року № 12-К ОСОБА_1 звільнено з посади провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи 
на 0.5 посадового окладу з 05 травня 2021 року згідно з пунктом 1 
частини першої статті 40 КЗпП України (звільнення працівників, в разі змін 
в організації виробництва і праці, підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників) (а. с. 28, т. 1).
Пунктом 1.5 Положення про філію ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області визначено, що філія не є юридичною особою (а. с. 120-125, т. 1).
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених 
частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка С. В., задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, 
які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, 
частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного 
у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції відповідає.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд 
і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси 
у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон 
або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, 
яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги 
такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, 
який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи                  на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання                        або оспорювання. 
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового                               або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом 
чи судом у визначених законом випадках.
У справі, яка переглядається Верховним Судом, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, третя особа -ДП «Укрдержбудекспертиза», про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. 
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції 
про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та закриваючи провадження у справі, виходив із того, що визначений позивачем відповідач у справі, - філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, 
не є юридичною особою й не може бути стороною у справі. У зв`язку 
зі скасуванням рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалене районним судом додаткове рішення, яким вирішено питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке. 
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи 
не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, 
в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору 
на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона 
несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою статті 47 ЦПК України регламентовано, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
За приписами статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі 
є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні 
і юридичні особи, а також держава.
Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована 
у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України).
Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії 
та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (частини перша-третя статті 95 ЦК України).
Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою 
і діють на підставі виданої нею довіреності (частина четверта статті 95 
ЦК України).
Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються 
до єдиного державного реєстру.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20), на який, у свою чергу, посилається 
також заявник касаційної скарги, зроблено висновок про те, що філії 
та представництва, які не є юридичними особам, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною 
у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія 
чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору. 
З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: 
від 07 липня 2021 року у справі № 712/13066/18 (провадження 
№ 61-14548св19), від 10 листопада 2021 року у справі № 552/2889/20 (провадження № 61-2238св21), від 09 лютого 2022 року у справі 
№ 607/4090/21 (провадження № 61-15138св21), від 09 лютого 2022 року 
у справі № 213/4206/19 (провадження № 61-9221св21), від 18 травня 
2022 року у справі № 552/3667/19 (провадження № 61-16667св21).
Указане свідчить про сталість судової практики при вирішенні питання процесуального статусу філії чи представництва у справі.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені 
в постановах Верховного Суду.
Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру 
до відправлення правосуддя.
У справі, яка переглядається Верховним Судом, ОСОБА_1 пред`явила позов до філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, яка не має статусу юридичної особи, і наполягала а участі філії як відповідач у справі. 
При цьому інтереси саме філії ДП «Укрдержбудекспертиза» представляв адвокат Шишка О. М. на підставі ордера серії ВС № 1086454 
(а. с .66-67, т. 1). Він також здійснював захист філії, направляючи певні звернення у справі від імені філії (а. с .76-78, 157, 170 та інші, т. 1). 
Отже, суд апеляційної інстанцій, скасовуючи рішення суду першої 
інстанції та закриваючи провадження у справі, правильно врахував, 
що філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області відповідно 
до положень статей 47, 48 ЦПК України та Положення про філію 
ДП «Укрдержбудекспертиза» не може виступати стороною у цивільному процесі, не має цивільної процесуальної правоздатності, а тому такий позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства (пункт 1 
частини першої статті 255 ЦПК України). 
При цьому розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 
ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду 
за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі 
не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц, провадження 
№ 14-399цс18).
Таким чином, філії та представництва, які не є юридичними особами, 
не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.
Суд апеляційної інстанції надав належну правову оцінку поданим сторонам доказам, зокрема, Положенню про філію ДП «Укрдержбудекспертиза» 
у Львівській області.
Відповідні доводи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення 
її заявником норм процесуального права та до незгоди із висновками 
про закриття провадження у справі, а тому відхиляються Верховним Судом.
Доводи касаційної скарги про те, що філія є фінансово-відповідальною установою, розпорядником коштів, може представляти інтереси державного підприємства є безпідставними, так як не узгоджуються з наведеними вище нормами процесуального й матеріального права щодо статусу юридичної особи. При цьому ДП «Укрдержбудекспертиза» не уповноважило представника філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області 
представляти свої інтереси. Більше того, ДП «Укрдержбудекспертиза» подавало до суду заяву про розгляд справи за його відсутності 
(а. с. 55, т. 1).
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 березня 2018 року 
у справі № 910/22324/16 (провадження № 12-28гс18).
Посилання касаційної скарги про те, що ДП «Укрдержбудекспертиза» залучено до участі у справі як третю особу й воно могло забезпечити під час судового розгляду справи реалізацію своїх прав та інтересів 
є безпідставними, так як третя особа у справі не може бути одночасно відповідачем, а позов пред`являється лише до належного відповідача, 
про що професійному адвокату має бути відомо. 
Посилання касаційної скарги на пункт 1.10 Положення про філію 
ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, згідно з яким філія має право представляти інтереси державного підприємства в судах 
є безпідставними, так як він лише підтверджує той факт, що відповідачем 
має бути державне підприємство, а філія лише представляти його інтереси, 
а не бути самостійним відповідачем.
Судом апеляційної інстанції всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку 
як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, 
а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими (частина третя статті 89 ЦПК України).
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційного суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться 
до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України 
не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення 
без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення 
не впливають.
 
Щодо вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції
 
У грудні 2022 року до Верховного Суду надійшла заява представника філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області - адвоката Бойко В. В., про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції.
Заява мотивована тим, що представництво інтересів філії 
ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області в суді касаційної інстанції здійснюється адвокатом адвокатського бюро «Вікторії Бойко» (далі - 
АБ «Вікторії Бойко») Бойко В. В., яка надала клієнту професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмір 15 000,00 грн, які підлягають стягненню на користь відповідача з позивача. Вважає вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції обґрунтованим, пропорційним до предмета розгляду справи, співмірним 
із обсягом наданих адвокатом послуг.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 46 ЦПК України сторонами 
в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати 
на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).
Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані 
з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У справі, яка переглядається Верховним Судом, з урахуванням наведених норм права та правових позицій Верховного Суду, касаційний суд погодився з висновками апеляційного суду про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з того, що філії та представництва, 
які не є юридичними особам, не наділені цивільною процесуальною правосуб`єктністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. 
З урахуванням правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних цивільних процесуальних відносинах від свого імені, у тому числі подання процесуальних заяв, оскільки це суперечить правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.
Філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області не має статусу юридичної особи й відповідно до положень статей 47, 48 ЦПК України 
не може виступати стороною у цивільному процесі.
 
Із цих самих підстав не може бути задоволена заява філії 
ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області про відшкодування 
їй витрат на професійну правничу допомогу.
У даному випадку саме юридична особа має право реалізовувати право 
на відшкодування збитків, у разі доведення, щодо понесених його філією, на загальних підставах.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства 
є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін 
до досудового вирішення спору.
Разом із цим, філія, яка не є юридичною особою, не наділена цивільною процесуальною правосуб`єктністю та не може виступати стороною 
у цивільному процесі, а справи, в яких відповідачем виступає філія, 
не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку 
з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, 
а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.
Таким чином, за відсутності цивільної процесуальної дієздатності для того, щоб бути стороною у цивільному процесі, філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області позбавлена правової можливості заявляти процесуальне клопотання про відшкодування на її користь витрат на професійну правничу допомогу.
 
Верховний Суд, з урахуванням наведеного, відмовляє у задоволенні відповідної заяви представника відповідача про компенсацію судових витрат.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416, 418 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка Сергія Васильовича, залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року залишити без змін.

У задоволенні заяви представника філії державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області - адвоката Бойко Вікторії Володимирівни, про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           Д. Д. Луспеник
Судді:                                                                                    І. А. Воробйова
Б. І. Гулько
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець