ПОСТАНОВА 
Іменем України

07 лютого 2023 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/1506/22
провадження № 22-ц/4809/285/23 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати  у цивільних справах:  Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І., 
за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В., 
учасники справи:  
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: Кропивницька міська рада, Управління власності Кіровоградської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Кулінка Л. Д.) від 14 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду м. Кіровограда із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заявниця вказала суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 з яким вони перебували у шлюбі з 20 квітня 1985 року по 09 лютого 1999 року, а після розірвання шлюбу не припинили сімейні стосунки і до дня смерті ОСОБА_2 вони проживали спільно за однією адресою, як сім`я, мали спільний побут, спільно вели господарство, спільно придбавали майно.
По смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру, будинок та земельну ділянку.
Заповіту спадкодавець не лишив.
Син померлого ОСОБА_3 відмовився від спадщини. Інших спадкоємців 1 – 3 черги немає.
Заявниця вважає себе спадкоємцем четвертої черги, передбаченої ст. 1264 СК України, який прийняв спадщину. Однак для нотаріального оформлення своїх спадкових прав їй необхідно підтвердити факт проживання однією сім`єю зі спадкоємцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, що є можливим лише в судовому порядку.
Заявниця також вказала, що заінтересованими особами у розгляді її заяви являються Кропивницька міська рада та Управління власності Кропивницької міської ради.
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення 
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2022 року заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду. Заявниці роз`яснено право на звернення до суду в позовному провадженні.
В мотивувальній частині судового рішення вказано, що Управління власності Кіровоградської міської ради не визнає право заявниці на спадкування, стверджуючи, що у спадкодавця є інші спадкоємці першої та другої черги, а також спадкоємці за правом представлення. На цій підставі суд дійшов висновку, що між учасниками справи існує спір про право, який належить розглядати в порядку позовного, а не окремого провадження.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги 
ОСОБА_1 не погодилася з ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2022 року, подала до суду апеляційну скаргу в якій просила скасувати це судове рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Заявниця вказує на неправильність висновку суду про наявність спору про право на спадкування. Суд не врахував, що спільний син заявниці та ОСОБА_2 – ОСОБА_3 відмовився від спадщини, а брат та сестра померлого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спадщину не прийняли.
Відзиви на апеляційну скаргу від заінтересованих осіб до суду не надійшли.
Позиції учасників справи, висловлені в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції
Заявниця ОСОБА_1 особисто в судове засідання не з`явилася, а її представник – адвокат Романюк О. В. підтримала апеляційну скаргу.
Заінтересовані особи повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, але явку своїх представників до суду не забезпечили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Звертаючись до суду в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 09 лютого 1999 року по час відкриття спадщини, заявниця вказала, що встановлення цієї обставини є необхідним для оформлення її спадкових прав так, як спадкування здійснюється за законом, а вона є спадкоємцем четвертої черги, проте в інший спосіб підтвердити вказаний факт вона не має можливості.
У матеріалах цивільної справи міститься копій витребуваної судом першої інстанції спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з якої вбачається, що у Спадковому реєстрі відомості про заповіти та спадкові договори ОСОБА_2 відсутні (а. с. 101), а заяву про прийняття спадщини подала 24 червня 2022 року ОСОБА_1 (а. с. 103), відомості про видачу їй свідоцтва про право на спадщину відсутні.
Крім того, у спадковій справі міститься заява ОСОБА_6 про те, що він відмовляється приймати спадщину, яка лишилася по його батьку ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 90).
Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:
1) наказного провадження;
2) позовного провадження (загального або спрощеного);
3) окремого провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Орієнтовний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження, наведено у ч. 1 ст. 315 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України, зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 вказаної статті Кодексу).
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Тож, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;
заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Аналогічні наслідки існування спору про право у справах окремого провадження передбачені ч. 6 ст. 294 ЦПК України
Таким чином однією з обов`язкових ознак справи окремого провадження являється відсутність спору про право цивільне.
Законодавство України не містить визначення «спору про право», однак його можна визначити, як юридичний конфлікт (спір) між учасниками цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин щодо наявності, змісту, обсягу прав та обов`язків, здійснення яких потребує судового захисту.
Підставою юридичного спору про право є звернуте до суду твердження однієї зі сторін про порушення іншою особою її прав, свобод чи інтересів або їх невизнання чи оспорювання.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК. 
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Суд першої інстанції, залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, послався на приписи ч. 4 ст. 315 ЦПК України та існування у справі спору про право. 
Суд вказав, що один з учасників справи, а саме Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, не визнає право заявниці на спадкування.
Однак, з таким твердженням суду погодитися не можна. 
В матеріалах справи міститься клопотання Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про залучення до участі у справі як заінтересованих осіб спадкоємця другої черги за законом ОСОБА_7 , а також Великосеверинську сільську раду, на території якої помер спадкодавець (а. с. 114).
При цьому цей учасник справи не стверджував, що заявниця не має права на спадкування. Про свої права на спадкове майно Управління не заявляло. 
Отже, місцевий суд дійшов хибного висновку про наявність спору про право між заявницею та Управління комунальної власності Кропивницької міської ради.
Інших осіб, з якими у заявниці можливо існує спір про право на спадщину, суд конкретно не зазначив та не вказав в чому полягає суть такого спору.
Сама по собі наявність у померлого спадкоємців різних черг, які можуть закликатися до спадкування, не є достатньою ознакою існування між ними спору про право так, як спору між ними може не бути. 
Отже суд фактично не встановивши ознак спору про право та прийшов до передчасних та необґрунтованих висновків про його існування.
При цьому колегія суддів апеляційного суду погоджується, що суд першої інстанції має перевірити наявність/відсутність спору про право у цій справі, а для цього має з`ясувати коло всіх заінтересованих осіб, залучити їх до участі у справі та з`ясувати питання спору про право між ними і заявницею.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи, що факт наявності спору про право на спадкування між заявником та іншими заінтересованими особами не доведений, висновки суду є передчасними, а тому оскаржувана ухвала, яка вочевидь перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 - 384ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2022 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст цієї постанови складено 16 лютого 2023 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник