ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2023 року                                                         м. Чернівці 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 лютого 2023 року, - 
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 лютого 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп. 
Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 лютого 2023 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18.07.2022 р. о 21 год. 30 хв. в м. Чернівці по вул. 28 Червня , 84 керував транспортним засобом марки «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись зі вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову районного суду від 07.02.2023 р. по справі про адміністративне правопорушення № 727/6306/22, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. 
ЄУНСС: 727/6306/22
Провадження №33/822/144/23                          Головуючий у І інстанції:Чебан В.М. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП                        Доповідач: Потоцький В.П. 
Посилається на те, що суд першої інстанції взагалі не надав належної та обґрунтованої оцінки доводам його захисника, викладених у клопотанні про закриття провадження. 
Зокрема вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили, що він керував транспортним засобом у зазначений в протоколі місці та час.
Зазначає, що постанови суду, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,за події, які мали місце 18.07.2022 р. о 21 год. 30 хв., не існує, оскільки ніяких повідомлень про розгляд даної справи він не отримував, водійське посвідчення у нього не вилучалося.
Звертає увагу і на те, що пояснення свідка ОСОБА_2 не можуть братися до уваги, оскільки він не може підтвердити факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Вважає, що відеозапис подій, який наявний в матеріалах справи, є неналежним доказом, оскільки є неповним і не містить доказів його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідків.
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить такого.
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, в керуванні ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння повністю доведена наявними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав вірну юридичну оцінку. 
Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №244324 (а.с.1) свідчать про те, що 18 липня 2022 року о 21 год. 30 хв. в м. Чернівці по вул. 28 Червня, 84 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при обставинах зазначених в протоколі, підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак останній відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер».
Крім того, із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5) встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері. 
Також з досліджених в ході апеляційного розгляду відеозаписів події (а.с.10) вбачається, що по приїзду працівниками поліції за викликом на місце події та складанні матеріалів про порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України у поліцейського виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, після чого на нього був складений протокол.
Доводи апелянта, що відеозапис подій є неналежним доказом, оскільки він неповний, є необґрунтованими, оскільки статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених  статтею 255 цього Кодексу.
Вказана норма закону чітко визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які відображають реальні факти та є їх відтворення, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин.
В зв`язку з чим приходжу до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги вищенаведені докази. а також відеозапис подій та розглянув вказану справу на підставі наявних в ній належних та допустимих доказів. 
Суд апеляційної інстанції критично відноситься до твердження апелянта, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 у визначеному протоколі місці та час. 
Так, на а.с. 27 наявна постанова Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.09.2022 р. провадження № 3/727/2626/22, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП та накладення на нього адміністративного стягнення за те, що він 18.07.2022 р. о 21 год. 30 хв. по вул. 28 Червня, 84, керуючи т/з Pevgeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не вибравши безпечну швидкість, не впоравшись з керуванням, скоїв наїзд на бордюрний камінь та бетонну опору. Вказана постанова набрала законної сили. Даних про її оскарження матеріали справи не містять та апелянтом не надано.
А тому доводи апелянта про те, що вказаної постанови не існує, є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним. 
Більш того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , які наявні в матеріалах справи на арк.6 підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем у визначеному місці та у зазначений в протоколі час. 
Що стосується посилань апелянта в апеляційній скарзі на те, що працівником поліції в порушення вимог Закону не було залучено свідків, які б засвідчили факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, то такі є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Тобто вказана норма закону чітко визначає, що поліцейський під час огляду осіб на стан сп`яніння застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування технічного засобу - огляд проводиться в присутності двох свідків. 
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що під час пропозиції пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, які були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Тобто працівник поліції дотримався всіх вимог, передбачених вказаною статтею, а тому підстав для залучення двох свідків у нього не було.
Таким чином вважаю, що доводи апелянта, з приводу відсутності у справі належних та допустимих доказів, які доводять його винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставами для скасування постанови суду. 
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. 
При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП.
Рішення районного суду по суті є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати рішення районного суду і закрити провадження по справі не встановлені. 
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 лютого 2023 року щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького 
апеляційного суду                                                        В.П. Потоцький