ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 598/1727/22	Головуючий у 1-й інстанції Олещук Б.Т. 	
Провадження № 33/817/134/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
- адвоката Симоненка С.М. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2023 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Як визнав суд, 27 жовтня 2022 року о 20 годині 45 хвилин в м. Збараж по вул. Січових Стрільців Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки “Форд Фокус С-Макс” номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вищевказаної постанови Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2023 року та закриття провадження у справі.
Апелянт вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.
Вказує, що місцевим судом поверхнево досліджено матеріали справи, не з`ясовано обставини вчинення правопорушення, що мають значення для правильного її вирішення.
Звертає увагу, що поліцейським не було названо ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп`яніння, на підставі чого вона зобов`язана була пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, що відображено у відеозаписі долученого до матеріалів справи. 
       Стверджує, що у матеріалах справи відсутній повний відеозапис з нагрудних камер поліцейських з фіксацією правопорушення.
       Також зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
       Просить скасувати постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2023 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

       Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів просить її задовольнити, скасувати постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 23.02.2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, за яким її визнано винною; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків. 
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 179790 від 27 жовтня 2022 року, о 20 годині 45 хвилин в м. Збараж по вул. Січових Стрільців Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки “Форд Фокус С-Макс” номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
       Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Допитаний судом першої інстанції працівник поліції ОСОБА_2 підтвердив факт вчинення правопорушення водієм ОСОБА_1 , а також обставини фіксації правопорушення і засвідчив, що транспортний засіб було зупинено у зв`язку з допущеним порушенням правил дорожнього руху (в темну пору доби не працювала підсвітка дорожнього номерного знака), після чого у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого ОСОБА_1 відмовилась.

       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудними камерами працівників патрульної поліції № 200626 встановлено, що після зупинки транспортного засобу поліцейським повідомлено водієві ОСОБА_1 про наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння безпосередньо на місці, від чого ОСОБА_1 відмовилась і їй було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовилась.
       Доводи сторони захисту про недопустимість як доказу вказаного вище відеозапису з нагрудної камери працівника поліції з тих мотивів, що він є неповним, вважаю необґрунтованими, оскільки наведені міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.
       
       Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не було вручено направлення в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння огляд, на що звертає увагу апелянт, не спростовує самого факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та є самостійною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Також, апеляційний суд звертає увагу, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння жодним чином не пов`язана з оформленням працівником поліції вище вказаного направлення на огляд в медичний заклад.
       Доводи апелянта про неправомірність вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з відсутність у неї ознак сп`яніння, є непереконливі, оскільки спростовуються відеозаписом фіксації правопорушення. Окрім того, відмова ОСОБА_1 від проходження, на вимогу працівника поліції, огляду на стан алкогольного сп`яніння, не пов`язана з повідомленими їй працівником поліції таких ознак, оскільки заперечень з приводу цього вона не висловлювала.

       Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.
       
       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація її дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності прийнятого судом першої інстанції рішення на підставі вищевказаних матеріалів справи апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для закриття провадження у даній справі, що слідує з поданої апеляційної скарги, відсутні.
       
       Таким чином, місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя