УХВАЛА

24 січня 2023 року 
м. Київ
справа №560/16514/21
адміністративне провадження №К/990/16396/22, К/990/17706/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Шевцової Н. В.,
суддів: Данилевич Н. А., Мацедонської В. Е., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження як суд касаційної інстанції без повідомлення сторін клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Афадєєва Віталія Вікторовича про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи №   560/16514/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Хмельницької обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
1. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач), Хмельницької обласної прокуратури (далі - обласна прокуратура), в якому просив:
1.1. визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) оформлене протоколом №3 від 19.08.2021, прийняте за п. 41 порядку денного, щодо відмови у включенні ОСОБА_1 до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;
1.2. визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) оформлене протоколом №11 від 13.09.2021, в частині включення ОСОБА_1 до переліку прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), які за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, яке відбувалося 02.11.2020-09.11.2020, набрали менше прохідного балу, і неуспішно пройшли атестацію (додаток до даного протоколу);
1.3. визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №384 від 13.09.2021 "Про неуспішне проходження прокурором атестації";
1.4. зобов`язати Офіс Генерального прокурора та уповноважену ним кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) призначити ОСОБА_1 , нову дату і час складання ним іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки відповідно до рішення Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), оформлене протоколом №12 від 20.11.2020;
1.5. визнати протиправним та скасувати наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури №1260к від 21.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області та органів прокуратури;
1.6. поновити ОСОБА_1 на публічній службі в Хмельницькій обласній прокуратурі, на посаді прокурора, рівнозначній посаді заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області, на умовах безстрокового трудового договору, з 01.11.2021;
1.7. стягнути з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.11.2021 і до моменту фактичного поновлення на публічній службі, виходячи з розрахунку середньоденної заробітної плати, наведеного у позовній заяві;
1.8. стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати;
1.9. допустити до негайного виконання рішення суду в частині:
1.9.1. поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора, рівнозначній посаді заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області, на умовах безстрокового трудового договору;
1.9.2. стягнення з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць;
1.9.3. зобов`язання Офісу Генерального прокурора та уповноважену ним кадрову комісію обласних прокуратур призначити ОСОБА_1 нову дату і час складання ним іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.
2. 18 лютого 2022 року рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року, адміністративний позов задоволено частково.
2.1. Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) оформлене протоколом №3 від 19.08.2021, прийняте за п.41 порядку денного, щодо відмови у включенні позивача до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.
2.2. Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) оформлене протоколом №11 від 13.09.2021, в частині включення позивача до переліку прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), які за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, яке відбувалося 02.11.2020-09.11.2020, набрали менше прохідного балу, і неуспішно пройшли атестацію (додаток до даного протоколу).
2.3. Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №384 від 13.09.2021 "Про неуспішне проходження прокурором атестації".
2.4. Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Хмельницької обласної прокуратури від 21.10.2021 №1260к, яким з 01.11.2021 позивача звільнено з посади заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області.
2.5. Зобов`язано Хмельницьку обласну прокуратуру поновити позивача на посаді заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області.
2.6. Стягнуто з Хмельницької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.11.2021 по 18.02.2022 в сумі 39126 грн. 78 коп.
2.7. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
3. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Офіс Генерального прокурора та Хмельницька обласна прокуратура подали касаційні скарги, які зареєстровані у Верховному Суді відповідно 29 червня 2022 року та 12 липня 2022 року.
4. 14 липня 2022 року та 21 липня 2022 року ухвалами Верховного Суду відкриті касаційні провадження за касаційними скаргами Офісу Генерального прокурора та Хмельницької обласної прокуратури у зв`язку з доведенням наявності підстав касаційного оскарження, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
5. 28 грудня 2022 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Афадєєва Віталія Вікторовича надійшло клопотання про передачу справи № 560/16514/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
6. Клопотання обґрунтовано тим, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. 
7. На обґрунтування вказаного представник позивача зазначає, що справа № 560/16514/21 містить як кількісні, так і якісні критерії, що визначають наявність виключної правової проблеми, яка полягає у з`ясуванні питання про те, чи повинні суди при вирішенні спорів за позовами звільнених працівників органів прокуратури до Офісу Генерального прокурора та прокуратур обласного рівня про визнання протиправними та скасування рішень про неуспішне проходження прокурорами атестації, скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі, за наявності рішень 1 -4 кадрових комісій, ухвалених у листопаді 2020 року, якими цим прокурорам були призначені нові дати проходження II етапу атестації, а саме іспиту на загальні здібності, виходити за межі позовних вимог позивачів та надавати правову оцінку законності прийняття 1-4 кадровими комісіями актів, які не були предметом оскарження в судах першої та апеляційної інстанцій, та у зв`язку із цим чи має право суд касаційної інстанції під час розгляду даної категорії спорів встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
8. Представник позивача вказує, що кількісний критерій полягає, зокрема, у тому, що на даний час у судах різних інстанцій перебуває понад 176 позовів у аналогічних справах між тими ж сторонами та з однакового предмета спору, зазначивши ряд таких справ.
9. Разом з тим, за твердженням представника позивача, у справі № 560/16514/21 наявний і якісний критерій, що свідчить про існування виключної правової проблеми, а саме наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному щодо принципу диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання та вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. 
10. Так, висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 600/6322/21, на який покликаються відповідачі у касаційних скаргах, суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19, висновкам Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 06 листопада 2019 року у справах № 464/4574/15-ц, №756/17180/14-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 01 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц та висновкам Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 824/399/17-а, від 24 вересня 2019 року у справі № 819/1420/15.
11. На думку представника позивача, така суперечність між висновками суду касаційної інстанції (в одному випадку суд касаційної інстанції виходить за межі позовних вимог задля забезпечення ефективного захисту прав позивача, в іншому випадку, як у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 600/6322/21, такий вихід руйнує і повноту і ефективність такого захисту, де позивач стає фактично беззахисним і неспроможним захищатися від суттєвих порушень закону з боку суб`єктів владних повноважень) породжує наявність глибоких та довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами, а також наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми неминуче виникатимуть у майбутньому.
12. Проте, представник позивач, акцентуючи увагу на витягах із зазначених постанов, зокрема, релевантних джерелах права, які застосовано судом касаційної інстанції у конкретній справі за конкретних обставин, не наводить обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у справі №600/6322/21 та у зазначених справах, розглянутих Верховним Судом, є подібними.
13. Колегія суддів, дослідивши доводи заявленого клопотання про передачу справи № 560/16514/21 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної проблеми у формуванні єдиної правозастосовної практики в подібних судових спорах, вважає що у задоволені останнього необхідно відмовити.
14. Відповідно до частини п`ятої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
15. Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п`ятою статті 346 КАС України, передбачає наявність у справі виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
16. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в судовому рішенні від 26 березня 2019 року у справі 804/15369/13-а, для віднесення справи до категорії спорів, що містять виключну правову проблему і вирішення яких необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, така справа повинна мати декілька з наведених ознак:
16.1. справа не може бути вирішена відповідним касаційним судом у межах оцінки правильності застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи дотримання норм процесуального права;
16.2. встановлена необхідність відступити від викладеного в постанові Верховного Суду України правового висновку, який унеможливлює ефективний судовий захист;
16.3. існують кількісні критерії, що свідчать про наявність виключної правової проблеми, а саме значний перелік подібних справ (зокрема, між тими ж сторонами або з однакового предмета спору), які перебувають на розгляді в судах;
16.4. існують якісні критерії наявності виключної правової проблеми, зокрема:
16.5. немає усталеної судової практики у застосуванні однієї і тієї ж норми права, в тому числі, наявність правових висновків суду касаційної інстанції, які прямо суперечать один одному;
16.6. невизначеність законодавчого регулювання правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема, в тому числі необхідність застосування аналогії закону чи права;
16.7. встановлення глибоких та довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами, а також наявність обґрунтованих припущень, що аналогічні проблеми неминуче виникатимуть у майбутньому;
16.8. наявність різних наукових підходів до вирішення конкретних правових питань у схожих правовідносинах.
17. Згідно зі частиною першою статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
18. Положеннями статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
19. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
20. Судом касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 КАС України є Верховний Суд, у складі якого за змістом статей 36, 37 Закон № 1402-VIII діє, зокрема, Касаційний адміністративний суд. Переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.
21. Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
22. Отже, до повноважень Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, належить вирішення питань про правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, їх тлумачення при вирішенні юридичних спорів в адміністративних справах чи проблем щодо забезпечення захисту прав, свобод або інтересів. Реалізація таких повноважень пов`язана з наявністю правових проблем.
23. Посилаючись на наявність понад 176 позовів, які знаходяться на розгляді у судах різних інстанцій, у аналогічних справах між тими ж сторонами та з однакового предмета спору, представник позивача не доводить їх подібність з цією справою №   560/16514/21 з урахуванням встановлених судами фактичних обставин справ. 
24. Натомість, слід заначити, що після подання касаційної скарги у цій справі Верховним Судом вже сформовано сталу практику щодо застосування норм права за аналогічних фактичних обставин справи і правового регулювання спірних відносин, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №600/6322/21-а та від 22 грудня 2022 року у справі № 160/22578/21. 
25. Враховуючі викладене, колегія суддів вважає, що наведене у клопотанні обґрунтування наявності виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, не створює підстави для передачі на розгляд Великій Палаті Верховного Суду справи № 560/16514/21.
26. З урахуванням вищезазначеного, клопотання представника позивача про передачу справи №560/16514/21 на розгляд до Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 343, 344, 346, 347, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Афадєєва Віталія Вікторовича про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи №   560/16514/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя:                                                                      Н. В. Шевцова
Судді:                                                                                          Н. А. Данилевич
                                                                                          В. Е. Мацедонська