ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/97/21	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
          головуючого судді Савицького Я.Ф.,
                             суддів: Діброви Г.І.,
                                            Принцевської Н.М.,
секретар судового засідання – Кратковський Р.О.,
за участю представників учасників процесу:
від ТОВ “Автологістика”: Пархомчук Р.І., за ордером;
від ДП “МТП “Чорноморськ”: Марченко Д.В., у порядку самопредставництва;
від ТОВ “Судноплавна компанія “УКРФЕРРІ”: Волков А.С., за ордером;
від Міністерства інфраструктури України: Ігнатенко Т.Б., у порядку самопредставництва;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Автологістика”
на рішення Господарського суду Одеської області 
від 21 грудня 2021 року (повний текст складено 31.12.2021)
у справі №916/97/21
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Автологістика”
до відповідача: Державного підприємства “Морський торговельний порт “Чорноморськ” 
за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерства інфраструктури України 
про: зобов`язання вчинити дії

за зустрічною позовною заявою Державного підприємства “Морський торговельний порт “Чорноморськ” 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Автологістика”
про: визнання договору та додаткової угоди припиненими, визнання додаткової угоди недійсною
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Судноплавна компанія “УКРФЕРРІ” 

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору:  Міністерства інфраструктури України 
до відповідачів:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю “Автологістика”
2) Державного підприємства “Морський торговельний порт “Чорноморськ”
про: визнання договору та додаткової угоди припиненими, визнання додаткової угоди недійсною, -

колегія суддів суду першої інстанції: головуючий суддя – Волков Р.В., судді: Рога Н.В., Шаратов Ю.А., Смелянець Г.Є.
час та місце винесення рішення: 21.12.2021, м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 16.02.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автологістика» (далі ТОВ «Автологістика») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі ДП «МТП «Чорноморськ»), в якому просило суд:
- зобов`язати ДП «МТП «Чорноморськ» виконувати зобов`язання за Договором про використання території підприємства №130/д від 17.10.2019 (далі Договір), Додатковою угодою до нього від 06.11.2019, Додатковою угодою № 2 від 12.10.2020 з Додатками № 1, № 2, № 3 (далі Додаткова угода № 2), що укладені між ТОВ «Автологістика» та ДП «МТП «Чорноморськ», на умовах, які визначені сторонами у Договорі, Додатковій угоді від 06.11.2019, Додатковій угоді № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3, до закінчення строку дії Договору;
- зобов`язати ДП «МТП «Чорноморськ» відновити та здійснювати надання послуг зі зберігання на території Підприємства (у тому числі на складах), зокрема, але не обмежуючись, самохідної, несамохідної та іншої техніки, вантажів, технологічного транспорту та обладнання, якими оперує Клієнт на підставі будь-якого з прав, а також послуг з використання території Підприємства та інфраструктури Підприємства при виконанні всіх видів робіт (послуг) з обробки вантажів силами та засобами Клієнта на умовах, визначених Договором, Додатковою угодою від 06.11.2019, Додатковою угодою № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3.
Позов ТОВ «Автологістика» мотивований порушенням ДП «МТП «Чорноморськ» прийнятих на себе зобов`язань за Договором та додаткових угод до нього.
Зокрема тим, що незважаючи на імперативі норми Договору (з урахуванням змін, внесених до його п. 7.1. Додатковою угодою № 2), 30.12.2020 ТОВ «Автологістика» отримало засобами електронного зв`язку лист ДП «МТП «Чорноморськ» за № 108/17 про те, що подальша пролонгація Договору буде суперечити нормам чинного законодавства, Статуту ДП «МТП «Чорноморськ», а сам Договір є розірваним з 01.01.2021.  Починаючи з 01.01.2021 ДП «МТП «Чорноморськ» в повному обсязі припинило надання ТОВ «Автологістика» послуг за Договором, зокрема, погодження та надання перепусток працівникам та автотранспорту ТОВ «Автологістика», надання послуг використання території та інфраструктури ДП «МТП «Чорноморськ», надання можливості виконувати всі види робіт (послуг) з обробки вантажів силами та засобами ТОВ «Автологістика», незважаючи на те, що останнє є портовим оператором.
ТОВ «Автологістика» зазначило, що у ДП «МТП «Чорноморськ» відсутні підстави та можливості для розірвання в односторонньому порядку Договору, оскільки письмова угода сторін щодо його розірвання відсутня, відповідно до положень Договору та ч. 2 ст. 651 ЦК України рішення суду про розірвання вказаного договору не ухвалювалося, будь-які зміни до Договору щодо цього питання не вносились, а тому Договір є чинним та обов`язковим до виконання в повному обсязі, а лист відповідача № 108/7 від 30.12.2020 не зумовлює собою настання таких юридичних наслідків як розірвання Договору та не припиняє його дії.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом ухвалою від 18.01.2021 відкрито провадження у справі № 916/97/21.

16.02.2021 ДП «МТП «Чорноморськ» звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до ТОВ «Автологістика», в якому просило суд:
- визнати Договір та Додаткову угоду до нього від 06.11.2019 припиненими;
- визнати Додаткову угоду № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 до Договору недійсними.
Обґрунтовуючи вимоги визнати Договір та Додаткову угоду від 06.11.2019 припиненими, ДП «МТП «Чорноморськ» зазначило, що з огляду на недоцільність пролонгації Договору, оскільки значна кількість норм у ньому є невигідними та призводять до збитковості підприємства, останнє скористалось своїм правом, передбаченим п. 7.1. Договору, і направило ТОВ «Автологістика» лист № 253/03.14-18-2035 від 28.09.2020, який 06.10.2020 був отриманий останнім, та в якому повідомило про розірвання Договору. 
ДП «МТП «Чорноморськ» було виконано вимоги щодо припинення дії договору шляхом направлення попередження, а тому цей договір закінчився 31.12.2020, про що було відомо обом сторонам Договору.
Щодо вимог про визнання Додаткової угоди № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 недійсними, ДП «МТП «Чорноморськ» (з урахуванням заяви про зміну підстав зустрічного позову) зазначило про те, що вони укладені з порушенням вимог чинного законодавства, не відповідають інтересам держави і суспільства, а також про те, що за їх умовами дію Договору було продовжено на тривалий термін і на максимально невигідних для ДП «МТП «Чорноморськ» умовах, які не лише є безприбутковими, але й призведуть до значних збитків державного підприємства.
Зазначено, зокрема, що їх умови порушують вимоги Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», Закону України «Про морські порти України», Закону України «Про захист економічної конкуренції» та суперечать наказу Міністерства інфраструктури України № 331 від 29.05.2020 «Про підготовку до здійснення державно-приватного партнерства в межах п`ятого термінала ДП «МТП «Чорноморськ» (далі Наказ № 331).
Здійснений сторонами правочин шляхом укладення Додаткової угоди № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 є удаваним правочином, для приховання іншого - договору оренди державного нерухомого майна.
При укладанні цієї угоди було грубо порушено порядок узгодження договорів, встановлений Положенням про порядок укладення договорів основної та неосновної діяльності, затверджене наказом № 66 від 08.02.2019 (далі Положення П-07-2019).
Крім того, в карті узгодження до договору зазначено, що він розроблений та укладений згідно протоколу Інвестиційно-технічної тарифної ради від 06.10.2020, про те це взагалі не відповідає дійсності, що ставить під сумнів взагалі факт проведення засідання цієї ради.
Отже, Додаткова угода № 2  до договору підписані з боку відповідача представником з перевищенням повноважень, а тому не створюють для ДП «МТП «Чорноморськ» жодних прав та обов`язків.
ДП «МТП «Чорноморськ» також зазначено, що воно не здійснювало наступного схвалення правочину та не вчиняло дії, що свідчить про прийняття його до виконання.
В заяві про зміну підстав зустрічної позовної заяви відповідач додатково звернув увагу суду на те, що тарифи, зазначені у Додатковій угоді №2 не відповідають чинним тарифам підприємства на послуги, що надаються спеціалізованим паромним комплексом. Розглянувши аналіз від доходів, отриманих за послуги/виконані роботи, відповідач зауважив, що за Додатковою угодою №2 порт несе збитки у розмірі 2,96 – 4,6 дол. США з кожного легкового автомобіля; при виконанні умов п. 1.6. Додаткової угоди № 2 розрахований на підставі даних ваги вантажу у вагонах за 2020 рік недоотриманий прибуток портом склав би 368965,67 дол. США.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.02.2021 задоволено клопотання Міністерства інфраструктури України (далі Мінінфраструктури) та залучено останнє до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.02.2021 зустрічний позов ДП «МТП «Чорноморськ» прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «Автологістика».
В письмових поясненнях Мінінфраструктури заперечувало проти задоволення позову ТОВ «Автологістика» та підтримало зустрічний позов ДП «МТП «Чорноморськ», просило задовольнити його у повному обсязі.
22.03.2021 Мінінфраструктури звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до ТОВ «Автологістика» та ДП «МТП «Чорноморськ», в якому також просило суд:
- визнати Договір та Додаткову угоду до нього від 06.11.2019 припиненими;
- визнати Додаткову угоду № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 недійсними.
Позов Мінінфраструктури в частині вимог визнати припиненими Договір та Додаткову угоду до нього від 06.11.2019 також мотивований тим, що ДП «МТП «Чорноморськ» у порядку, передбаченому Договором, своєчасно повідомило ТОВ «Автологістика» про свій намір на розірвання Договору. За своєю правовою природою відмова однієї із сторін від пролонгації договору не є односторонньою відмовою від зобов`язання, односторонньою відмовою від договору, одностороннім розірванням договору.
Щодо вимог визнати Додаткову угоду № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 недійсними, Мінінфраструктури зазначило, зокрема, що вони суперечать приписам ч. 3 ст. 22 ГК України, Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та Наказу № 331, оскільки не надсилались для погодження та не погоджувались Мінінфраструктури.
ДП «МТП «Чорноморськ» не могло набути прав та обов`язків за Додатковою угодою № 2 без попередньої згоди Мінінфраструктури.
Також Міністерство інфраструктури України зазначило, що аналіз положень Додаткової угоди № 2 до Договору дає підстави вважати, що зазначений правочин є удаваним, а насправді між позивачем та відповідачем укладено договір оренди державного нерухомого майна, порядок укладення якого із Фондом державного майна України передбачає дотримання особливої процедури, закріпленої спеціальним законодавством.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.04.2021 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Мінінфраструктури прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 916/97/21, об`єднавши їх в одне провадження.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.04.2021 справу №916/97/21 призначено до колегіального розгляду.

28.07.2021 до Господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ» (далі ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ») про вступ у справу № 916/97/21 у якості третьої особи без самостійних вимог на предмета спору на стороні позивача за зустрічним позовом. 
Обґрунтовуючи заяву, ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ» зазначено, що у разі виконання ДП «МТП «Чорноморськ» та ТОВ «Автологістика» Додаткової угоди № 2, зазначені суб`єкти набудуть права, у тому числі, визначаючи черговість обробки суден та вантажу на території порту, безпосередньо впливати на рух поромів за розкладом або з його порушенням, а також на порядок їх завантаження/розвантаження та обробки вантажів. Крім того, використовуючи на власний розсуд територію поромного комплексу та його технологічне обладнання (навантажувальні столи та рампи, підйомно-опускний міст та техніку), ТОВ «Автологістика» набуде можливість впливати на порядок користування Заявником поромною переправою та її технологічним обладнанням, що не виключає можливості змінювати такий порядок, або взагалі створювати перешкоди у використанні. Зазначені обставини можуть в свою чергу поставити під загрозу налагоджені механізми співпраці ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ» з Укрзалізницею та автомобільними перевізниками. Несвоєчасне завантаження/розвантаження поромів призведе до порушення розкладу їх руху та до неналежного виконання Заявником зобов`язань з перевезення пасажирів. Наслідками недотримання строків доставки вантажів, а також перевезення пасажирів з порушенням строків, визначених у розкладі, може стати не тільки застосування до ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ» штрафних санкцій та втрата компанією ділової репутації, а і порушення Українською Стороною умов міжурядових угод щодо експлуатації залізничних поромних переправ.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.09.2021 ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ» залучено до участі у справі № 916/97/21 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом.
ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ» підтримало позицію відповідача, заявлену у зустрічній позовній заяві, зокрема, про те, що Договір припинив свою дію з 01.01.2021, про те, що Додаткова угода № 2 насправді приховує інший правочин – договір оренди нерухомого майна, а також про те, що вона підлягає визнанню недійсною на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.12.2021 у справі № 916/97/21 у задоволенні позову ТОВ «Автологістика» відмовлено повністю. Зустрічний позов ДП «МТП «Чорноморськ» та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Міністерства інфраструктури України задоволені: визнано припиненими Договір та Додаткову угоду до нього від 06.11.2019; визначено недійсною Додаткову угоду № 2 від 12.10.2020 з Додатками № 1, № 2, № 3 до Договору. Вирішено питання про судові витрати зі сплати судового збору.
Приймаючи рішення, місцевий господарський суд зазначив, зокрема, про те, що Додаткова угода № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 за своїм змістом суперечить принципам здійснення державно-приватного партнерства, визначеним Законом України «Про державно-приватне партнерство», зокрема принципу визначення приватного партнера на конкурсних засадах, положенням Законів України «Про концесію» та «Про управління об`єктами державної власності», а також Наказу № 331.
Додаткова угода № 2 підписана в.о. начальника служби правового забезпечення та претензійної роботи Новічковою О.В. з перевищенням повноважень. При цьому, судом встановлено відсутність реального наміру ДП «МТП «Чорноморськ» щодо укладення вказаної угоди та її подальшого виконання.
Задовольняючи позов в частині визнання припиненими Договору та Додаткової угоди до нього від 06.11.2019, суд зазначив, що ДП «МТП «Чорноморськ» у порядку, передбаченому Договором, скористалось своїм правом та своєчасно повідомило ТОВ «Автологістика» про намір розірвати Договір, а тому строк його дії закінчився 31.12.2020. При цьому, суд врахував, що заявляючи такі вимоги, ДП «МТП «Чорноморськ» прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом припинення прав ТОВ «Автологістика» на використання складської площі 5 терміналу, як то було передбачено умовами Договору.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Автологістика» подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити первісний позов, відмовити у задоволенні зустрічного та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги зазначено наступне:
1) Суд дійшов помилкового висновку про те, що Додаткова угода № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 не відповідає вимогам Наказу № 331.
Скаржник зазначає, що Додаткова угода № 2 жодним чином не надає ТОВ «Автологістика» виключних прав діяти без будь-яких обмежень та/або на власний розсуд використовувати інфраструктуру ДП «МТП «Чорноморськ» без погодження, а натомість чітко врегульовує порядок взаємодії між сторонами, зокрема, з метою уникнення затримок при здійсненні вантажно-розвантажувальних робіт та налагодження найбільш оперативного механізму взаємодії, що є вигідним як для ТОВ «Автологістика», так і для ДП «МТП «Чорноморськ».
2) Помилковим також є висновок суду про те, що Додаткова угода № 2 за своїм змістом суперечить принципам здійснення державно-приватного партнерства, визначеним Законом України «Про державно-приватне партнерство», зокрема принципу визначення приватного партнера на конкурсних засадах, а також положенням Законів України «Про концесію» та «Про управління об`єктами державної власності».
Скаржник зазначає, що відносини, що виникли між ТОВ «Автологістика» та ДП «МТП «Чорноморськ», зокрема, внаслідок укладення Договору та Додаткової угоди № 2, не належать до сфери дії Законів України «Про державно-приватне партнерство» та «Про концесію», а отже не можуть ним регулюватись.
Мінінфраструктури, як уповноважений орган управління, наділено повноваженнями здійснювати погодження певних правочинів, визначених Статутом ДП «МТП «Чорноморськ» та/або нормативно-правовими актами. Водночас, Мінінфраструктури не може втручатись в господарську діяльність ДП «МТП «Чорноморськ» за умови відсутності для цього визначених чинним законодавством підстав. При цьому, як вже зазначалось, будь-які порушення вимог Наказу № 331 відсутні.
3) Від імені ДП «МТП «Чорноморськ» Додаткова угода № 2 підписана на підставі довіреності від 23.03.2020 № 66, виданої в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» Поповим О.М. на ім`я в.о. начальника служби правового забезпечення та претензійної роботи порту Новічкової О.В.
В силу приписів ч. 1 ст. 92 ЦК України, а також пунктів 3.1., 3.6., 8.1. Статуту ДП «МТП «Чорноморськ», Новічкову О.В. булу уповноважено на підписання Додаткової угоди № 2 з дотриманням порядку, передбаченому чинним законодавством.
Додаткова угода № 2 не підлягала погодженню з Мінінфраструктури з огляду на відсутність у ній положень, внаслідок реалізації яких може відбуватись зміна складу та зменшення вартості майна, що належить ДП «МТП «Чорноморськ» на праві господарського відання, шляхом відчуження та/або погіршення стану такого майна.
Висновок суду щодо відсутності у ДП «МТП «Чорноморськ» (як і у директора ДП «МТП «Чорноморськ») повноважень на укладання Додаткової угоди № 2 ґрунтується виключно на попередньому помилковому висновку щодо порушень вимог Наказу № 331.
Також є помилковим висновок суду про порушення Положення № П-07-2019, оскільки воно є лише внутрішнім нормативним документом підприємства, а не установчим документом або актом цивільного законодавства, а тому не може встановлювати додаткові умови для здійснення повноважень органами або особами, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.
4) судом не було надано належної правової оцінки наданим позивачем доказам, зокрема, експертному висновку №001-БДО/20 комісійного науково-правового дослідження від 24.02.2021, наданого «Центром судової експертизи та експертних досліджень» ДП «Інформаційні судові системи», в якому за результатами проведених досліджень була встановлена відповідність вимогам чинного законодавства процедури укладення Договору, а також Додаткових угод та Додатків до нього.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, призначено справу №916/97/21 до розгляду на 06.04.2022 о 11:00 год., встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
21.03.2022 від ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що скаржником не спростовані висновки суду.
22.03.2022 від Мінінфраструктури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому також зазначено про її безпідставність та необґрунтованість.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2022 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги ТОВ «Автологістика» на рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2021, призначений на 06.04.2022, не відбудеться. 
26.05.2022 від ДП «МТП «Чорноморськ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому також зазначено про її безпідставність та необґрунтованість.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 розгляд апеляційної скарги призначено на 30.06.2022 о 10:00 год.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 задоволені клопотання Мінінфраструктури та ТОВ «Автологістика» та забезпечено участь їх представників в судовому засіданні 30.06.2022 о 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
30.03.2022 від ТОВ «Автологістика» надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили остаточним рішенням у справі № 640/4429/22, що знаходиться в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва, за позовом ТОВ «Автологістика» до Мінінфраструктури про визнання протиправним та нечинним Наказу № 331.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 розгляд справи відкладено на 28.07.2022 о 10:00 год.
18.07.2022 від ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ», 26.07.2022 від ДП «МТП «Чорноморськ», 27.07.2022 від Мінінфраструктури надійшли заперечення на клопотання ТОВ «Автологістика» про зупинення провадження у даній справі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 розгляд справи відкладено на 29.09.2022 о 12:00 год. Одночасно надано можливість представникам Мінінфраструктури та ТОВ «Автологістика» взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
В судовому засіданні 29.09.2022 оголошено перерву до 24.11.2022 об 11:30 год., про що постановлено відповідну ухвалу.
У зв`язку з відсутністю електроенергії 24.11.2022 у Південно-західному апеляційному господарському суді, судове засідання у справі №916/97/21 не відбулось.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 учасників справи №916/97/21 повідомлено, що розгляд апеляційної скарги ТОВ «Автологістика» на рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2021 у даній справі відбудеться 19.01.2023 о 12:30 год.
19.01.2023 від ТОВ «Автологістика» надійшли письмові пояснення, в прохальній частині яких останнє просило суд апеляційної інстанції залишити без розгляду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 640/4429/22.
У вказаних письмових поясненнях ТОВ «Автологістика» зазначило, що за результатом розгляду вищевказаної справи, Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято рішення від 14.12.2022 про відмову у задоволенні позову ТОВ «Автологістика» до Мінінфраструктури про визнання протиправним та нечинним Наказу № 331. Поряд з цим, у вказаному рішенні суд, дослідивши умови Договору з урахуванням положень Додаткової угоди № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 до нього, у взаємозв`язку з положеннями Наказу № 331, зазначив, що правовідносини, які випливають з окресленого правочину, учасником яких є ТОВ «Автологістика», за своєю правовою природою не підпадають під дію спірного наказу, а з урахуванням того, що ТОВ «Автологістика» не є суб`єктом правовідносин, врегульованих оскаржуваним наказом, останній не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ «Автологістика».
Таким чином, ТОВ «Автологістика» зазначає, що вищевказаним рішенням суду фактично встановлено, що Наказ № 331 не поширює свою дію на Договір та Додаткову угоду № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 до нього та повністю спростовані висновки суду першої інстанції у даній справі. В силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України ці обставини не підлягають повторному доказуванню та носять преюдиційний характер.
В судовому засіданні 19.01.2023 оголошено перерву до 16.02.2023 о 11:00 год., про що постановлено відповідну ухвалу.
10.02.2023 від ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ» надійшли письмові пояснення щодо пояснень ТОВ «Автологістика» від 19.01.2023, в яких ТОВ «Судноплавна компанія «УКРФЕРРІ» зазначило, зокрема, що сам по собі Наказ № 331 не мав та не має вирішального значення для винесення оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі. Вказаний наказ виданий Мінінфраструктури виключно стосовно підпорядкованих йому державних підприємств, а не ТОВ «Автологістика», як юридичної особи приватного права. Будь-яке протиріччя між оскаржуваним рішенням суду першої інстанції у даній справі та рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022 у справі № 640/4429/22 немає. Оскільки ТОВ «Автологістика», на відміну від ДП «МТП «Чорноморськ», дійсно, не є суб`єктом правовідносин, врегульованих Наказом № 331, а тому він дійсно не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ «Автологістика». Разом з тим, у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2022 у справі № 640/4429/22 міститься висновок виключно про те, що ТОВ «Автологістика» не є суб`єктом оскарження Наказу з процесуальної точки зору, і вказаним рішенням не встановлено будь-яких преюдиційних обставин для даної справи.
16.02.2023 від ДП «МТП «Чорноморськ» надійшли письмові пояснення, а від Мінінфраструктури заперечення проти пояснень ТОВ «Автологістика», в яких вони також зазначили про необґрунтованість та помилковість доводів ТОВ «Автологістика», викладених останнім у його письмових поясненнях від 19.01.2023.
У судовому засіданні 16.02.2023 у справі №916/97/21 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів даної справи та встановлено місцевим господарським судом, 24.09.2019 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (далі ДП «АМПУ», адміністрація) та ТОВ «Автологістика» (далі портовий оператор) укладено Договір №79-П-АМПУ-19 про забезпечення доступу портового оператора до причалу, пунктами 1.1., 7.1.  якого передбачено, що ДП «АМПУ» зобов`язується забезпечити доступ ТОВ «Автологістика» до причалу № 28 Чорноморської філії ДП «АМПУ», що перебуває у господарському віданні адміністрації для проведення портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а портовий оператор зобов`язується сплатити адміністрації плату за послуги. Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє протягом трьох років з дати його підписання. У разу відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.
Додатковою угодою № 1 від 10.12.2019 до Договору № 79-П-АМПУ-19 від 24.09.2019 сторони внести зміни в п. 1.1. вказаного договору та викласти його у наступній редакції: «Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ портового оператора до причалів № 26, № 27, № 28 Чорноморської філії ДП «АМПУ», що перебуває у господарському віданні адміністрації для проведення портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а портовий оператор зобов`язується сплатити адміністрації плату за послуги.
17.10.2019 між ДП «МТП «Чорноморськ» (далі Підприємство) та ТОВ «Автологістика» (Клієнт) укладено Договір № 130/д про використання території підприємства, пунктом 1.1. якого сторони узгодили, що підприємство надає послуги по використанню складської площі 5 терміналу (склад № 25) ДП «МТП «Чорноморськ» при виконанні робіт з обробки вантажів силами та засобами клієнта. Підприємство приймає вантаж на склад для подальшого зберігання, а Клієнт зобов`язується оплатити надані йому підприємством послуги в погодженому цим Договором порядку.
Даний Договір може бути достроково розірваний сторонами за взаємною згодою шляхом укладання додаткової угоди (п. 7.2. Договору).
Умови Договору можуть бути змінені шляхом укладання сторонами додаткових угод у порядку, передбаченому чинним законодавством України і даним Договором. Додаткові угоди і доповнення до даного Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну чинність у випадку, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами і скріплені печатками (п. 7.5. Договору).
06.11.2019 між ДП «МТП «Чорноморськ» (далі Підприємство) та ТОВ «Автологістика» (Клієнт) укладено Додаткову угоду до Договору, яка стосувалась узгодження між сторонами порядку переміщення товарних автомобілів.
12.10.2020 між ДП «МТП «Чорноморськ» (далі Підприємство) та ТОВ «Автологістика» (Клієнт) укладено Додаткову угоду №2 до Договору, якою сторони погодились внести зміни та доповнення до Договору.
Зокрема, згідно п. 1.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №2) Підприємство надає послуги зберігання на території підприємства (в тому числі на складах), зокрема, але не обмежуючись, самохідної, несамохідної та іншої техніки, вантажів, технологічного транспорту та обладнання, яким (якими, якою) оперує клієнт на підставі будь-якого із прав, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити вказані послуги в порядку і на умовах визначених Договором, Додатковими угодами та Додатками до нього.
Пунктом 1.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №2) передбачено, що Підприємство надає послуги використання території підприємства та інфраструктури підприємства при виконанні всіх видів робіт (послуг) з обробки вантажів силами та засобами клієнта, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити вказані послуги в порядку і на умовах, визначених Договором, Додатковими угодами та Додатками до нього.
За умовами Додаткової угоди № 2 пункт 7.1. Договору викладено у наступній редакції:
« 7.1. Даний Договір набуває чинності від дня його укладення та діє до 31.12.2023 включно.
По завершенню строку, визначеного в абзаці першому даного пункту (31.12.2023), Договір вважається автоматично пролонгованим до 31.12.2024 включно. Дана позиція являється погодженою сторонами та не потребує додаткових дій.
Якщо не менше ніж за 90 календарних днів до завершення строку, визначеного в другому абзаці даного пункту (31.12.2024), жодна зі сторін не направить іншій стороні письмове повідомлення про намір припинити дію Договору, Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік без підписання додаткових угод.
Після набрання чинності даним Договором всі попередні переговори по ньому, листування, попередні договори, протоколи про наміри, а також інші усні або письмові домовленості сторін з питань, які так чи інакше стосуються дії умов даного Договору, втрачають юридичну чинність. Всі правовідносини, що виникають із цього Договору або пов`язані з ним, у тому числі, пов`язані з дією, висновком, підписанням, виконанням, зміною або призупиненням дії Договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення Договору, регламентуються цим Договором і відповідними нормами діючого в Україні законодавства. Договір може бути розірваний виключно за згодою двох сторін, про що в обов`язковому письмовому порядку укладається додаткова угода до Договору. Ініціативна сторона, яка хоче розірвати Договір, направляє про це письмове повідомлення іншій стороні за 20 календарних днів. Відлік розпочинається з дати відправки такого повідомлення.
Договір автоматично закінчує свою дію з дати вступу концесіонером в права по договору, укладеному в рамках державно-приватного партнерства (концесійного договору) щодо усього Спеціалізованого поромного комплексу ДП «МТП «Чорноморськ». У випадку, якщо за умовами концесійного договору концесіонеру передається частина спеціалізованого поромного комплексу ДП «МТП «Чорноморськ», Договір між клієнтом та підприємством в повній мірі продовжує свою дію відносно тієї частини Спеціалізованого поромного комплексу ДП «МТП «Чорноморськ», яка не передана за умовами концесійного договору.».
Пунктом 9 Додаткової угоди №2 до Договору визначено, що додатками до цієї Додаткової угоди є:
- Додаток № 1 «Про окремі особливості взаємодії сторін» від 12.10.2020;
- Додаток № 2 «Порядок розрахунків» від 12.10.2020;
- Додаток № 3 «Стандарт якості вантажних операцій портового оператора» від 12.10.2020.
Зокрема, умовами Додатку 1 Додаткової угоди №2 передбачено наступне:
- ТОВ «Автологістика» (Клієнт) отримує право, а Підприємство зобов`язується надати Клієнту послуги безперешкодного доступу (разом із використанням) на територію Підприємства та інфраструктури Підприємства, а також майна Підприємства будь-якого призначення, необхідного для організації процесу обробки вантажу та/або транспорту, що виконуються з використанням залізничних вагонів, включаючи завантаження вагонів на судно (накатка вагонів) та розвантаження вагонів із судна (викатка вагонів), власними силами та засобами Клієнта (підпункт 1.1.6. пункту 1.1. розділу 1. Загальні положення (Предмет особливостей);
- ТОВ «Автологістика» (Клієнт) отримує доступ до електронної бази даних програми « 1С: Підприємство», що використовується підприємством з правом формування видаткових накладних та навантажувальних ордерів, а також з правом передачі до бази даних цієї програми документів та інформації для оформлення перепусток на територію Підприємства та з території Підприємства (підпункт 1.1.9. пункту 1.1. розділу 1. Загальні положення (Предмет особливостей);
- ТОВ «Автологістика» (Клієнт) отримує право на послуги зі зберігання на території Підприємства обладнання, контейнерів, технологічного транспорту Клієнта, тощо за тарифами, встановленими Договором, Додатковими угодами та Додатками до нього (підпункти 1.1.7.. 1.1.8., 1.1.11. пункту 1.1. розділу 1. Загальні положення (Предмет особливостей);
- ТОВ «Автологістика» (Клієнт) має право облаштувати пропускний пункт з території Клієнта на територію Підприємства та з території Підприємства на територію Клієнта за межами складу № 25 Підприємства в погодженому Сторонами місці у суміжній зоні територій Спеціалізованого поромного комплексу Підприємства та Клієнта (у відповідному районі суміжних земельних ділянок) та узгодити розміщення й умови функціонування такого пропускного пункту з відповідними державними органами (службами) у встановленому законом порядку (підпункт 1.1.16. пункту 1.1. Розділу 1. Загальні положення (Предмет особливостей);
В матеріалах даної справи міститься лист в.о. заступника директора з розвитку – начальника СПК Шевченко І.О., адресований в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» Попову О.М. та в.о. заступника директора з правових питань Маляренку О.С. від 25.09.2020 № 794/03.5-10, про недоцільність пролонгації Договору, а також лист останнього, адресований директору ТОВ «Автологістика» від28.09.2020 № 253/03.14-18, разом з доказами його направлення адресату, про намір розірвати Договір.
ДП «МТП «Чорноморськ» листом від 30.12.2020 №108/17 повідомило ТОВ «Автологістика», що наступна пролонгація Договору здійснюватися не буде, у зв`язку з чим Підприємство утримується від подальшого продовження дії договору. Також вказаним листом додатково було нагадано про те, що відповідний правочин є розірваний з 01.01.2021.
Листом від 31.12.2020 №18/18-06 ДП «МТП «Чорноморськ» застерегло ТОВ «Автологістика» про те, що для регулювання відносин між підприємствами протягом 2021 року існує необхідність укладання відповідного договору.
Листами від 30.12.2020 №109/17 та від 30.12.2020 №110/17 ДП «МТП «Чорноморськ» повідомило в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби та начальника Одеського Прикордонного загону відповідно, про те, що договір від 17.10.2019 між ДП «МТП «Чорноморськ» та ТОВ «Автологістика», яке здійснює свою діяльність в зоні митного контролю Відділу митного оформлення № 3 митного поста Чорноморськ Одеської митниці Держмитслужби, діє лише до 31.12.2020.
Предметом первісного позову є вимоги ТОВ «Автологістика» зобов`язати ДП «МТП «Чорноморськ» виконувати зобов`язання за Договором, Додатковою угодою від 06.11.2019, Додатковою угодою № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3; зобов`язати ДП «МТП «Чорноморськ» відновити та здійснювати надання послуг зі зберігання на території Підприємства (у тому числі на складах), зокрема, але не обмежуючись, самохідної, несамохідної та іншої техніки, вантажів, технологічного транспорту та обладнання, якими оперує Клієнт на підставі будь-якого з прав, а також послуг з використання території Підприємства та інфраструктури Підприємства при виконанні всіх видів робіт (послуг) з обробки вантажів силами та засобами Клієнта на умовах, визначених Договором, Додатковою угодою від 06.11.2019, Додатковою угодою № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3.
Предметом зустрічного позову є вимоги визнати Договір та Додаткову угоду до нього від 06.11.2019 припиненими, а Додаткову угоду № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 до Договору недійсними.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні первісного, та зазначає наступне.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.03.2011 № 265 «Питання управління Міністерством інфраструктури України об`єктами державної власності» державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт» включено до переліку підприємств, установ а організацій, що належать до сфери управління Мінінфраструктури (додаток 1 до Розпорядження).
Наказом Мінінфраструктури від 16.09.2016 №319 Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт» перейменовано у ДП «МТП «Чорноморськ».
Відповідно до п. 1.1. Статуту ДП «МТП «Чорноморськ», затвердженого Наказом Мінінфраструктури від 15.12.2017 № 449 (далі Статут ДП «МТП «Чорноморськ») ДП «МТП «Чорноморськ» є державним унітарним підприємством і діє як комерційне підприємство, що засноване на державній власності та належить до сфери управління Мінінфраструктури.
Згідно з п. 4.10. Статуту ДП «МТП «Чорноморськ» віддавати в заставу, спільну діяльність, концесію, управління, оренду, а також розпоряджатись в будь-який інший спосіб майном, в т.ч. й тим, що належить до основних фондів, здавати в оренду цілісні майнові комплекси структурних одиниць та підрозділів підприємство має право лише за умови дотримання законодавства України та, у випадках ним передбачених, за попередньою згодою уповноваженого органу управління, на конкурентних засадах.
Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання (п. 4.1. Статуту ДП «МТП «Чорноморськ»).
Згідно із розділом 11 Статуту ДП «МТП «Чорноморськ» уповноважений орган управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема веде облік об`єктів державної власності, що перебувають у його управлінні, здійснює контроль за ефективністю використання та збереження таких об`єктів; затверджує фінансові та інвестиційні плани ДП «МТП «Чорноморськ». здійснює контроль за їх виконанням у встановленому порядку; проводить моніторинг фінансової діяльності, зокрема виконання показників фінансових планів ДП «МТП «Чорноморськ», та вживає заходів щодо поліпшення його роботи.
В рамках підготовки пропозиції про здійснення державно-приватного партнерства з метою реалізації проекту в морському порту Чорноморськ прийнято наказ Мінінфраструктури віл 29.05.2020 № 331 «Про підготовку до здійснення державно-приватного партнерства в межах п`ятого термінала ДП «МТП «Чорноморськ» (далі Наказ № 331).
Відповідно до п. 3 Наказу № 331 для визначення об`єкта державно-приватного партнерства (концесії) та забезпечення його інвестиційної привабливості ДП «МТП «Чорноморськ» та ДП «АМПУ» вжити заходів для недопущення зменшення складу майна (основних засобів, незавершеного будівництва, нематеріальних активів та земельних ділянок, на яких розташовані такі об`єкти) шляхом відчуження та/або погіршення стану такого майна (крім передачі з балансу на баланс за рішенням Мінінфраструктури) та заборонити без попереднього дозволу Мінінфраструктури:
1) укладання (продовження строку) договорів оренди, сервітуту, вчинення інших правочинів, що передбачатимуть виникнення обмежень права користування чи встановлення обтяжень на земельні ділянки та іншого нерухомого майна або основних засобів, які необхідні для реалізації Проєкту;
2) укладення кредитних договорів, договорів позики, надання та отримання фінансової допомоги, правочинів та/або господарських зобов`язань щодо відступлення права вимоги та/або зарахування зустрічних однорідних вимог, факторингу, правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є переведення боргу;
3) вчинення правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є обтяження земельних ділянок, іншого нерухомого майна та/або основних фондів, та/або майнових прав на такі об`єкти, які необхідні для реалізації Проекту;
4) укладення договорів поруки, гарантії;
5) списання основних засобів, що мають залишкову вартість, які необхідні для реалізації Проекту, безоплатної передачі та реалізації такого майна для погашення заборгованості, передачі майна в управління;
6) вчиняти інші дії, внаслідок яких може відбутися відчуження майна чи зменшення його вартості, що планується до передачі в рамках Проекту.
Отже, Мінінфраструктури здійснює функції з управління об`єктом державної власності (далі уповноважений орган управління) - майном ДП «МТП «Чорноморськ».
Згідно із ч. 1 і 2 ст. 22 ГК держава здійснює управління державним сектором економіки відповідно до засад внутрішньої і зовнішньої політики. Суб`єктами господарювання державного сектора економіки є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГК повноваження суб`єктів управління у державному секторі економіки - Кабінету Міністрів України, міністерств, інших органів влади та організацій щодо суб`єктів господарювання визначаються законом.
Згідно із ч. 5 ст. 22 ГК держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.
Відповідно до ч. 3 ст. 73 ГК майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.
Частина друга ст. 73 ГК передбачає, що саме орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.
Згідно з ч. 6 ст. 73 ГК особливості управління державним унітарним підприємством визначаються Законом України «Про управління об`єктами державної власності».
Пунктом 204 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» визначено, що уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань відповідно до закону приймають рішення про заборону здійснення певних дій, внаслідок яких може відбутися відчуження майна чи зменшення його вартості, що планується до передачі в рамках проекту на умовах державно-приватного партнерства, у тому числі концесії.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державно-приватне партнерство»:
- Пропозиції про здійснення державно-приватного партнерства готуються центральними, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування чи органами Автономної Республіки Крим, Національною академією наук України, галузевими академіями наук, державними, комунальними підприємствами, установами, організаціями, господарськими товариствами, 100 відсотків акцій (часток) яких належить державі, територіальній громаді чи Автономній Республіці Крим, або особами, які відповідно до цього Закону можуть бути приватними партнерами, і подаються до органу, уповноваженого проводити аналіз ефективності здійснення державно-приватного партнерства.
- Пропозиція про здійснення державно-приватного партнерства складається з техніко-економічного обґрунтування здійснення державно-приватного партнерства, зміст якого визначається Порядком проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
- У разі якщо ініціаторами підготовки пропозиції є центральні, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, Національна академія наук України, галузеві академії наук, державні, комунальні підприємства, установи, організації, господарські товариства, 100 відсотків акцій (часток) яких належить державі, територіальній громаді чи Автономній Республіці Крим, підготовка пропозиції здійснюється у два етапи.
- На першому етапі здійснюється підготовка концептуальної записки здійснення державно-приватного партнерства, зміст якої визначається Порядком проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства, затвердженим Кабінетом Міністрів України, проведення її детального аналізу, за результатами якого приймається рішення щодо доцільності або недоцільності підготовки техніко-економічного обґрунтування.
- На другому етапі - підготовка техніко-економічного обґрунтування.
Частинами 1, 2 ст. 4 Закону України «Про концесію» передбачено, що ініціаторами підготовки пропозицій про здійснення державно-приватного партнерства у формі концесії можуть бути центральні або місцеві органи виконавчої влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, Національна академія наук України, національні галузеві академії наук, державне, комунальне підприємство, установа, організація, господарське товариство, 100 відсотків акцій (часток) якого належать державі, Автономній Республіці Крим, територіальній громаді або іншому господарському товариству, 100 відсотків акцій (часток) якого належать державі, а також юридичні особи приватного права (резиденти та/або нерезиденти) або об`єднання таких юридичних осіб (резидентів та/або нерезидентів). Підготовка пропозицій про здійснення державно-приватного партнерства у формі концесії та проведення на їх підставі аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства здійснюються у порядку, передбаченому Розділом 3 Закону України «Про державно-приватне партнерство», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Наказом Мінінфраструктури № 3 від 02.01.2018 установлено, що підготовка техніко-економічних обґрунтувань пілотних проектів у сфері інфраструктури здійснюється, зокрема, для проекту концесії залізнично-поромного комплексу ДП «МТП «Чорноморськ» - на підставі концептуальної записки (додаток 3).
Додатком 3 до Наказу Мінінфраструктури №3 від 02.01.2018 є Концептуальна записка «Проект концесії залізнично-поромного комплексу державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ».
В даній Концептуальній записці під залізнично-поромним комплексом ДП «МТП «Чорноморськ» розуміється відокремлений структурний підрозділ (термінал № 5) ДП «МТП «Чорноморськ», який здійснює свою господарську діяльність на основі активів та пасивів, що залишилися в результаті реорганізації, проведеної відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 № 133 «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту».
Як вже зазначалось, за умовами Додатку 1 Додаткової угоди № 2 передбачено, що:
- ТОВ «Автологістика» (Клієнт) отримує право, а Підприємство зобов`язується надати Клієнту послуги безперешкодного доступу (разом із використанням) на територію Підприємства та інфраструктури Підприємства, а також майна Підприємства будь-якого призначення, необхідного для організації процесу обробки вантажу та/або транспорту, що виконуються з використанням залізничних вагонів, включаючи завантаження вагонів на судно (накатка вагонів) та розвантаження вагонів із судна (викатка вагонів), власними силами та засобами Клієнта (підпункт 1.1.6. пункту 1.1. розділу 1. Загальні положення (Предмет особливостей);
- ТОВ «Автологістика» (Клієнт) отримує доступ до електронної бази даних програми « 1С: Підприємство», що використовується підприємством з правом формування видаткових накладних та навантажувальних ордерів, а також з правом передачі до бази даних цієї програми документів та інформації для оформлення перепусток на територію Підприємства та з території Підприємства (підпункт 1.1.9. пункту 1.1. розділу 1. Загальні положення (Предмет особливостей);
- ТОВ «Автологістика» (Клієнт) отримує право на послуги зі зберігання на території Підприємства обладнання, контейнерів, технологічного транспорту Клієнта, тощо за тарифами, встановленими Договором, Додатковими угодами та Додатками до нього (підпункти 1.1.7.. 1.1.8., 1.1.11. пункту 1.1. розділу 1. Загальні положення (Предмет особливостей);
- ТОВ «Автологістика» (Клієнт) має право облаштувати пропускний пункт з території Клієнта на територію Підприємства та з території Підприємства на територію Клієнта за межами складу № 25 Підприємства в погодженому Сторонами місці у суміжній зоні територій Спеціалізованого поромного комплексу Підприємства та Клієнта (у відповідному районі суміжних земельних ділянок) та узгодити розміщення й умови функціонування такого пропускного пункту з відповідними державними органами (службами) у встановленому законом порядку (підпункт 1.1.16. пункту 1.1. Розділу 1. Загальні положення (Предмет особливостей);
При цьому, вищевказані послуги мали надаватись відповідачем позивачу безперешкодно та без попередньої заявки за замовчуванням. 
Крім того, за умовами Додаткової угоди позивачу мали безперешкодно та без попереднього погодження надаватись відповідачем послуги з використання навантажувальних столів підприємства всіх видів та найменувань, використання мостів (у т.ч. підйомно-опускних), рамп підприємства, які є частиною інфраструктури Підприємства, всіх видів та найменувань.
Предмет первісного Договору був обмежений наданням ДП «МТП «Чорноморськ» послуг по використанню складської площі п`ятого терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» та зберіганню вантажу на складі. 
Натомість, предметом Додаткової угоди є значно ширше коло правовідносин, що включають зокрема послуги безперешкодного доступу (разом із використанням) до території Підприємства та інфраструктури Підприємства, а також майна Підприємства будь-якого призначення при здійсненні діяльності ТОВ «Автологістика», послуги безперешкодного пропускного режиму (контролю) цілодобового переміщення через пропускні пункти на територію ДП «МТП «Чорноморськ» з території ТОВ «Автологістика» та на територію ТОВ «Автологістика» з території ДП «МТП «Чорноморськ» тощо.
Додаткова угода №2 містить визначення інфраструктури підприємства як сукупності об`єктів інфраструктури будь-якого призначення, в тому числі, але не виключно інфраструктурою вважаються: підйомно-опускні та інші мости, механізми, рампи всіх видів та найменувань, стоянки, склади та дорожнє покриття (інші види покриття), контрольно-пропускну пункти, будівлі та інші.
За умовами Додаткової угоди №2 позивачу мали бути надані послуги використання саме вказаних об`єктів інфраструктури ДП «МТП «Чорноморськ».
Тобто, Додаткова угоди № 2 не лише істотно збільшує обсяг майна, яке є предметом Договору, але і наділяє ТОВ «Автологістика» суттєвими повноваженнями щодо користування таким рухомим на нерухомими майном ДП «МТП «Чорноморськ» у власні цій господарській діяльності.
Отже, як вбачається зі змісту Додаткової угоди №2, останньою фактично передбачено умови, що встановлюють обмеження права користування нерухомим майном та іншими основними засобами ДП «МТП «Чорноморськ», які необхідні для реалізації проекту державно-приватного партнерства в межах 5-го термінала ДП «МТП «Чорноморськ».
Разом з тим, незважаючи на те, що Додаткова угода № 2 передбачає вчинення сторонами дій, внаслідок яких може відбутися зміна складу та зменшення вартості майна, що планується до передачі в рамках проекту, всупереч приписам ч. 3 ст. 22 ГК, Закону України «Про управління об`єктами державної власності», Наказу № 331, вона не надсилалась на погодження та не погоджувалась Міністерством інфраструктури України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Додаткова угода № 2 з додатками за своїм змістом суперечить принципам здійснення державно-приватного партнерства, визначеним Законом України «Про державно-приватне партнерство», зокрема принципу визначення приватного партнера на конкурсних засадах, положенням Законів України «Про концесію» та «Про управління об`єктами державної власності», а також Наказу № 331.
Доводи скаржника в цій частині висновків суду не спростовують.
Також колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про неможливість у даному випадку застосування приписів Законів України «Про управління об`єктами державної власності», «Про державно-приватне партнерство» та «Про концесію», оскільки вказані закони взаємопов`язані з наказом № 331, зокрема, останній виданий на виконання п. 204 ст. 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», частин 1, 2 ст. 4 Закону України «Про концесію», ст. 10 Закону України «Про державно-приватне партнерство».
Обґрунтування вказаного зв`язку, а також причини, через які укладена Додаткова угода № 2 суперечить саме принципам державно-приватного партнерства (конкурсні засади) наведені і в оскаржуваному рішенні суду.
Щодо доводів скаржника про неможливість Мінінфраструктури втручатись в господарську діяльність ДП «МТП «Чорноморськ», колегія суддів зазначає, що Мінінфраструктури, як уповноважений орган управління, наділено повноваженнями здійснювати погодження певних правочинів, визначених Статутом ДП «МТП «Чорноморськ» та (або) нормативно-правовими актами, а необхідність та обов`язок отримання згоди на укладення відповідних правочинів не може вважатись втручанням господарську діяльність підприємства.
Крім того, як вбачається з матеріалів даної справи, від імені ДП «МТП «Чорноморськ» Додаткова угода № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 підписана на підставі довіреності від 23.03.2020 № 66, виданої в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» Поповим О.М. на ім`я в.о. начальника служби правового забезпечення та претензійної роботи порту Новічкової О.В.
Довіреністю від 23.03.2020 № 66 ДП «МТП «Чорноморськ» уповноважило в.о. начальника служби правового забезпечення та претензійної роботи Новічкову О.В. на наступні дії, пов`язані з господарською діяльністю підприємства: укладати та підписувати в порядку, установленому чинним законодавством та локальними актами від імені підприємства всі, не заборонені чинним законодавством України, доходні договори з основної діяльності підприємства,
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГК державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Державне підприємство є окремою юридичною особою, яка може набувати відповідні права та виконувати зобов`язання у правовідносинах з іншими суб`єктами у процесі здійснення господарської діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Згідно з ч. 6 ст. 65 ГК керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.
Відповідно до пункту 8.1. Статуту ДП «МТП «Чорноморськ» директор самостійно, в межах своєї компетенції, вирішує питання Підприємства, за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління та наглядової ради Підприємства, укладає договори (угоди, контракти), видає довіреності, тощо. Директор підприємства представляє ДП «МТП «Чорноморськ» у правовідносинах, своїми діями набуваючи прав та обов`язків підприємства.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Згідно із ч. 3 ст. 237 ЦК представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 238 Цивільного кодексу України передбачено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.
Отже, керівник ДП «МТП «Чорноморськ» є уповноваженою особою на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має Підприємство, як самостійний суб`єкт правовідносин.
Повноваження будь-якого представника Підприємства (як керівника, який діє без окремого доручення, так і представника, що діє на підставі довіреності, виданої керівником) на укладання господарських договорів від імені Підприємства є похідними від правосуб`єктності суб`єкта господарювання, від імені якого та в інтересах якого діє представник (в даному випадку - ДП «МТП «Чорноморськ»).
Отже, дії представника, вчинені від імені Підприємства, яке не має права на вчинення цих дій (навіть у разі видання відповідної довіреності керівником Підприємства), у тому числі укладення договорів, не створюють таких правових наслідків як набуття Підприємством суб`єктивних прав та обов`язків, що утворюють зміст конкретних договірних правовідносин.
Тобто, оскільки ДП «МТП «Чорноморськ», як суб`єкт господарювання, що належить до сфери управління Мінінфраструктури, не було уповноважено укладати Додаткову угоду без попередньої згоди Мінінфраструктури, то керівник ДП «МТП «Чорноморськ» (директор або в.о. директора): не наділений правом на укладання від імені Підприємства Додаткової угоди без попередньої згоди Мінінфраструктури; не наділений правом підписувати від імені Підприємства довіреність, яка б уповноважувала будь-яку особу на укладення Додаткової угоди без попередньої згоди Мінінфраструктури.
Факт видання керівником Порту довіреності, на підставі якої укладено Додаткову угоду № 2 від імені ДП «МТП «Чорноморськ», не може свідчити про виникнення права ДП «МТП «Чорноморськ» на укладення Додаткової угоди без попередньої згоди Мінінфраструктури.
Отже, ДП «МТП «Чорноморськ» не могло набути прав та обов`язків за Додатковою угодою без попередньої згоди Мінінфраструктури.
Крім того, наказом ДП «МТП «Чорноморськ» від 08.02.2019 № 66 затверджено Положення про порядок укладання договорів основної та неосновної діяльності №П-07-2019 (Т. 2, а.с. 87-94) (далі Положення №П-07-2019).
Згідно з п. 4.5. Положення №П-07-2019 до кожного проекту договору додається карта узгодження, роздрукована на звороті сторінки з підписами сторін, в якій зазначається посада, П.І.Б., підпис та номер телефону виконавця договору, посади, П.І.Б., підпис посадових осіб, з якими узгоджується договір, дата та час отримання договору на розгляд, дата та час повернення договору виконавцю.
Відповідно до п. 4.6. Положення №П-07-2019 при необхідності внесення змін до тексту договору, в карті узгодження, в графі «зауваження», посадова особа зазначає відповідні зміни.
Пунктом 4.7. Положення №П-07-2019 передбачено, що кожен договір узгоджується з заступником директора з експлуатації, заступником директора з правових питань, заступником директора з економіки, головним бухгалтером, головним диспетчером (про надання послуг плавзасобами портового флоту), головним технологом (договори на перевантаження і стаффирування/розстаффирування вантажів), начальником служби охорони праці (договори на перевантаження небезпечних вантажів), начальником комерційного відділу, начальником відділу банківських операцій.
Проекти договорів, що стосуються діяльності 5 терміналу Порту (використання території 5 терміналу, зберігання на території 5 терміналу та інші договори, які стосуються 5 терміналу) додатково узгоджуються з начальником служби морської безпеки 5 терміналу, головним інженером 5 терміналу, начальником 5 терміналу.
З карти узгодження договору основної діяльності вбачається, що Додаткову угоду № 2 з Додатками було погоджено в.о. заступника директора з економіки Скарженцем П.О., в.о. заступника директора з охорони праці та промислової безпеки Осиповим А.В., в.о. заступника директора з правових та майнових питань Маляренко О.С., в.о. начальника внутрішньої портової безпеки Прилипко І.О., начальником кадрової служби Згодою О.О., в.о. начальника служби правового забезпечення та претензійної роботи Новічковою О.В. (карта узгодження а.с.70 т.2).
Разом з тим, дана угода не була погоджена заступником директора з експлуатації, головним бухгалтером, начальником комерційного відділу, начальником відділу банківських операцій, начальником служби морської безпеки 5 терміналу, начальником 5 терміналу. 
Крім того, угоду погоджено посадовими особами, які згідно з Положенням П-07-2019 не мали повноважень на такі дії, а саме - начальником кадрової служби Згода О.О., в.о. начальника внутрішньої портової безпеки Прилипко І.О., в.о. заступника директора з портової інфраструктури та охорони праці Осипов А.В.
Також у вказаній карті узгодження зазначено виконавцем договору - в.о. начальника СПЗ та ПР Новічкову, в той час як відповідно до Положення П-07- 2019 підготовкою до укладання, супроводження договору здійснюється структурним підрозділом ДП «МТП «Чорноморськ» - комерційним відділом, тобто виконавцем Додаткової угоди № 2 мав бути працівник або керівник саме цього відділу.
З матеріалів даної справи вбачається, що представником позивача було направлено адвокатський запит Новічковій О.В., в якому адвокат поставив наступні питання:
1. На підставі яких документів Вами було підписано від імені ДП «МТП «Чорноморськ» Додаткову угоду № 2 від 12.10.2020 з Додатками до Договору № 130/д від 17.10.2019?
2. Ким та на яких підставах було проставлено печатку ДП «МТП «Чорноморськ» на Додатковій угоді №2 від 12.10.2020 до Договору №130/д від 17.10.2019?
3. Чи є у Вас в наявності протокол Інвестиційно-технічної тарифної ради ДП «МТП «Чорноморськ» від 06.10.2020? У разі наявності прошу надати копію вищезазначеного протоколу.
У відповідь на вищезазначений адвокатський запит Новічковою О.В. були надані наступні відповіді (а.с.184-185, т.6):
1. Додаткова угода була підписана на підставі Протоколу Інвестиційно-технічної тарифної ради від 06.10.2020 та на підставі довіреності №66 від 23.03.2020;
2. Згідно з розпорядженням в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» Попова О.М. зберігання печатки ДП «МТП «Чорноморськ» було покладено на головного бухгалтера Островську Н.П., яка проставляла відтиск печатки на всіх документах і договорах, зокрема і на Додатковій угоді № 2 від 12.10.2020 з Додатками до Договору №130/д від 17.10.2019 з ТОВ «Автологістика».
До відповіді на адвокатський запит додано копію протоколу Інвестиційно-технічної тарифної ради ДП «МТП «Чорноморськ» від 06.10.2020 (а.с. 186-197 т.6), в якому вказано, що на засіданні ради були присутні: в.о. заступника директора з економіки та фінансів Скарженець П.О., в.о. заступника директора з виробничої діяльності Незнакомов О.А., в.о. заступника директора з правових та майнових питань, в.о. начальника служби правового забезпечення та претензійної роботи Новічкова О.В., начальник кадрової служби Згода О.О., в.о. заступника директора з портової інфраструктури та охорони праці Осипов А.В., в.о. головного бухгалтера Островська Н.П.
Разом з тим, колегією суддів враховується, що в матеріалах справи містяться нотаріально-засвідчені заяви свідків, працівників ДП «МТП «Чорноморськ», а саме начальника першого вантажного району Незнакомова О.А., головного інженера Незнакомова О.А., в.о. головного бухгалтера Островської Н.П., в.о. заступника директора Єрьоменко А.В., заступника начальника першого вантажного району з комерційної та складської роботи Харченко А.В., з яких вбачається, що на засідання їх не запрошували, про його проведення вони не знали, в розробці Додаткової угоди № 2 до Договору участі не приймали.
Окрім суперечливої інформації, викладеної в протоколі Інвестиційно-технічної тарифної ради ДП «МТП «Чорноморськ» від 06.10.2020 та вказаних заявах свідків, колегією суддів враховує і те, що копія протоколу Інвестиційно-технічної тарифної ради від 06.10.2020 не засвідчена належним чином, а позивач не вказав про наявність у нього чи іншої особи оригіналу вказаного доказу, у зв`язку з чим вказана копія не може бути прийнята судом до уваги як належний та допустимий доказ.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Новічковою О.В. при укладенні Додаткової угоди № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 порушено вимоги наказу Мінінфраструктури № 331, а також Положення № П-07-2019.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали даної справи не містять жодних доказів, які б свідчили про наступне схвалення такого правочину та про прийняття його до виконання.
Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновителями), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ДП «МТП «Чорноморськ» та Мінінфраструктури в частині визнання недійсними Додаткової угоди № 2 з Додатками № 1, № 2, № 3 до Договору, а також відмови у задоволенні позову ТОВ «Автологістика» про зобов`язання ДП «МТП «Чорноморськ» виконувати обов`язки за цими правочинами.
Доводи скаржника в цій частині висновків суду також не спростовують.
Щодо доводів скаржника про те, що судом не було надано належної правової оцінки наданим позивачем доказам, зокрема, експертному висновку №001-БДО/20 комісійного науково-правового дослідження від 24.02.2021, наданого «Центром судової експертизи та експертних досліджень» ДП «Інформаційні судові системи», в якому за результатами проведених досліджень була встановлена відповідність вимогам чинного законодавства процедури укладення Договору, а також Додаткових угод та Додатків до нього, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами 2, 4, 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Разом з тим, вказаний доказ доданий позивачем з пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 80 ГПК України, і у позовній заяві позивач не повідомляв суд про вказаний нього, а також про причини, з яких він не може бути подано у зазначений строк.
У будь-якому випадку, питання щодо встановлення відповідності вимогам чинного законодавства процедури укладення Договору, а також Додаткових угод та Додатків до нього, віднесено до сфери права та не може бути делеговано судовому експерту.
Щодо вимог визнати Договір та Додаткову угоду до нього від 06.11.2019 припиненими, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 7.1. Договору він набуває чинності від дня його укладання і діє до 31.12.2020. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік у випадку, якщо жодна зі сторін не направить іншій стороні відповідне письмове повідомлення не менше ніж за 90 календарних днів до початку вказаної дати закінчення цього Договору.
Отже, договором встановлено строк його дії, а також визначено можливість пролонгації договору за умови, що жодна зі сторін не заперечує проти пролонгації та не направить відповідне повідомлення у встановленому договором порядку.
Як вбачається з матеріалів даної справи та зазначалось раніше, листом від 28.09.2020 №253/03.14-18 відповідач повідомив позивача про намір розірвати Договір (а.с.75 т.2). 
Вказаний лист було отримано позивачем 06.10.2020 (а.с.76-78 т.2).
Тобто, ДП «МТП «Чорноморськ» у порядку, передбаченому п. 7.1. Договором, скористалось своїм правом та повідомило ТОВ «Автологістика» про свій намір не продовжувати дію Договору. Отже, строк його дії закінчився 31.12.2020.
Відповідно до норм статей 16 ЦК України та 20 ГК України права та законні інтереси захищаються, у тому числі, шляхом визнання наявності або відсутності прав. За висновками Верховного Суду України, сформульованими в постанові від 21.11.2012 у справі № 6-134цс12, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність. Визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у п. 6.12. Постанови від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявляючи зустрічну позовну вимогу про визнання Договору та Додаткової угоди до нього припиненим, відповідач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження судом припинення прав ТОВ «Автологістика» на використання складської площі 5 терміналу, як то було передбачено умовами Договору.
При цьому, з огляду на заперечення ТОВ «Автологістика» щодо таких дій з боку ДП «МТП «Чорноморськ», задоволення вимоги шляхом визнання Договору та Додаткової угоди до нього припиненими є належним способом захисту прав та фактично забезпечить (встановить) правову визначеність з цього питання.
Крім того, враховується, що жодних доводів (заперечень) з приводу висновку суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення зустрічного позову в цій частині апеляційна скарга не містить.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановленого судом першої інстанції.
Згідно з ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати скаржника по сплаті судового збору за її подання і розгляд не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2021 у справі №916/97/21 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений 21.02.2023.

          Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

          Суддя                                                                                          Діброва Г.І.

          Суддя                                                                                          Принцевська Н.М.