КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
02 лютого2023 року                                                                                              м. Київ
Унікальний номер справи № 753/13059/22  
Апеляційне провадження 22-ц/824/2551/2023  
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Немировської О.В., Ящук Т.І. 
 при секретарі Кролівець О.В.
 
сторони          
позивач                          ОСОБА_1 
 
відповідач                  ОСОБА_2  
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану через представницю ОСОБА_3, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Каліушко Ф.А.,  за матеріалами позовної заяви  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним
 
в с т а н о в и в :
 
            ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.12.2022 у відкритті провадження відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду,  ОСОБА_1 через представницю подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд неправильно застосував норми Закону України «Про міжнародне приватне право», зокрема не врахував положень ч. 7 ст. 76 цього Закону. Оскільки позивачка проживає в Україні, а подія, яка стала підставою для подання позову також мала місце на території України, то даний спір має розглядатися Дарницьким районним судом м. Києва, за останнім відомим місцем проживання відповідача.
У судовому засіданні представниця позивачки ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Вислухавши доповідь судді, пояснення представниці позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
            ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про визнання недійсним шлюбу, укладеного 28.10.2021 у м. Александрії (Республіки Єгипет) з ОСОБА_2 , який зареєстрований нотаріусом відділу реєстрації актів громадянського стану Доа Махамедом Абдельхай Арабської Республіки Єгипет, вказуючи на те, що зі слів відповідача він коли приїздить до Києва проживає по АДРЕСА_1 . Даних про те, коли відповідач приїздив до Києва та час його перебування позовна заява не містить.
            Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має на території України місця проживання або місцезнаходження, відомості про рухоме або нерухоме майно відповідача в Україні  відсутні, а подія, яка стала підставою для подання позову, зокрема укладений між сторонами шлюбу, мала місце на території Єгипту.
            Колегія суддів погоджується з такими висновками виходячи з наступного.
     Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 
            Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого не відоме, пред`являються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
     Відповідно до ч. 6 - 10 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
            Позивачка вказала адресу місця проживання відповідача:   АДРЕСА_1 .
            На запит суду було надано відповідь, що відповідач не значиться зареєстрованим за вказаною адресою.
            Крім того, судом додатково здійснено запит до Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України щодо надання відомостей, що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі про місце проживання або місце перебування громадянина Республіки Єгипту - ОСОБА_2 та отримано відповідь про те, що місце проживання відповідача не встановлено.
     За змістом позовної заяви сторони після реєстрації шлюбу проживали в Арабській Республіці Єгипет за різними адресами, проте цих адрес позивачка не вказує.
     Будь - які дані про те, що відповідач приїздив в Україну та  останнім місцем його проживання є  квартира АДРЕСА_2 відсутні. 
            Відповідач є громадянином іншої країни, а тому вирішення спору в судових органах України необхідно здійснювати відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право», з урахуванням вимог ЦПК України та інших законів України.
            Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
            Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про міжнародне приватне право»  право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
 Відповідно до ч. 1 ст. 64 цього Закону недійсність шлюбу, укладеного в Україні або за її межами, визначається правом, яке застосовувалося відповідно до статей 55 і 57 цього Закону.
Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;                7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.
            Статтями 3, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що місце перебування фізичної особи - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців за рік.
            Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
     Адреса, зазначена позивачкою у позовній заяві не є ні місцем проживання, ні місцем перебування відповідача, за зазначеною адресою не знаходиться майно відповідача.
     Подія, яка стала підставою для подання позову мала місце в Арабській Республіці Єгипет. Як вказала представниця позивачки легалізація шлюбу в Україні проведена не була.
     За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про не підсудність справи не лише Дарницькому районному суду м. Києва, а і взагалі судам України.
     Доводи апеляційної скарги про те, що подія, яка стала підставою для подання позову мала місце в Україні суперечать змісту позовної заяви. Позивачка просить визнати недійним шлюб, укладений з відповідачем. Тобто подією є укладення шлюбу, та ця подія відбулася в Арабській Республіці Єгипет. Та обставина, що позивачка вирішила оспорити шлюб повернувшись в Україну не змінює місце події, оскільки подією є укладення шлюбу, а не подання позовної заяви.
      За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.
Постанова складена 03.02.2023.

Головуючий                                                                         Л. Д. Махлай

 Судді                                                                                    О. В. Немировська

 
                                                                                              Т. І. Ящук