Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/5609/22	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/95/23	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2023 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
заявника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Процедура
1. Судове провадження у цій справі розпочато Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду /далі - Апеляційна палата/ згідно з отриманою 20.01.2023 апеляційною скаргою, поданою на підставі ч. 2 ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ на ухвалу від 18.01.2023 (а. с. 95-97, 100-119, 120).
ІІ. Зміст оскаржуваного рішення
2. Ухвалою слідчого судді залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України /далі - НАБУ/ щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ відомостей про кримінальне правопорушення.
3. Зазначене рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 зловживає своїми процесуальними правами, оскільки скарга подана з метою ініціювати нове кримінальне провадження за тими ж фактами, досудове розслідування щодо яких вже здійснюється у інших кримінальних провадженнях.
ІІI. Вимоги та доводи апеляційної скарги
4. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою повернути справу на новий розгляд іншим складом суду.
4.1. Апеляційна скарга мотивована тим, що: (1) при ухваленні судового рішення слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень та ухвалив рішення, яке не передбачене ст. 307 КПК; (2) розгляд справи проведено без його участі, чим порушено його право на судовий захист; (3) детектив вчинив бездіяльність, оскільки повинен був при отриманні заяви про вчинення правопорушення внести відомості до ЄРДР, а не досліджувати її зміст; (4) за фактами, наведеними в заяві, досудове розслідування СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві не здійснюється, чого не перевірив слідчий суддя та не витребував відповідні матеріали; (5) слідчий суддя не взяв до уваги докази на підтвердження підсудності даної справи Вищому антикорупційному суду; (6) чинний КПК не містить поняття «зловживання процесуальними правами»; (7) слідчим суддею при посиланні на інші ухвали не отримано до них доступ та їх не досліджено; (8) заявник нічого не приховував від суду, оскільки слідчий суддя розглянув справу без його участі.
4.2. У судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав свої апеляційні вимоги з мотивів наведених в апеляційній скарзі та доповненнях до неї.
IV. Узагальнені позиції інших учасників судового провадження
5. Прокурор та детектив, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не прибули, із клопотаннями про відкладення судового засідання чи розгляду апеляційної скарги за їх особистої участі не зверталися.
V. Межі перегляду оскаржуваного рішення
6. Судове рішення має бути законне, обґрунтоване, вмотивоване (ч. 1 ст. 370 КПК).
6.1. Виходячи зі змісту ст. 2, ч. 6 ст. 9, ч. ч. 1, 3 ст. 21, ч. 1 ст. 22, ст. 24, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 404 КПК, колегія суддів переглядає оскаржувану ухвалу в межах зроблених слідчим суддею в ній висновків і наведених на їх спростування доводів апеляційної скарги.
6.2. Оскільки оскаржуваною ухвалою припинено розгляд скарги ОСОБА_6 без прийняття рішення по суті скарги, то в ході апеляційного розгляду перевіряється чи були у слідчого судді підстави для залишення скарги заявника без розгляду.
VI. Встановлені обставини та їх оцінка колегією суддів
7. Надаючи оцінку обставинам, установленим слідчим суддею, та його висновкам у контексті доводів апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із такого.
8. Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі дійшов висновків, що: (1) ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність детектива НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, проте у поданих скаргах заявник приховав від слідчого судді обставини щодо неодноразового внесення до ЄРДР відомостей за його заявами, які за змістом є ідентичними або подібними до заяви №VYH-20221110-01-02; (2) ОСОБА_6 не повідомив слідчому судді про низку рішень слідчих суддів за скаргами, подібними до тієї, з якою він знову звернувся до Вищого антикорупційного суду, перелік яких наведений в ухвалі Апеляційної палати від 13.12.2022 (справа №991/5782/22, провадження №11-сс/991/429/22).
8.1. На спростування висновків слідчого судді ОСОБА_6 зазначив в апеляційній скарзі, що ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою, необґрунтованою та прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, але при цьому не навів жодних фактів на підтвердження своїх доводів.
8.2. У письмових поясненнях представника НАБУ, які подавалися слідчому судді, зазначається, що: (1) заява ОСОБА_6 від 10.11.2022 №VYH-20221110-01-02 була зареєстрована за №К-9858 і приєднана до матеріалів справи відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян»; (2) аналогічні заяви ОСОБА_6 вже були предметом неодноразового розгляду НАБУ, про що ОСОБА_6 проінформовано листами від 04.10.2021 №0421-188/30533 та від 13.10.2021 №11-188/31685 із наданням необхідних роз`яснень; (3) за результатом розгляду заяви ОСОБА_6 від 18.11.2021 №VYH-20211118-01-02 щодо можливих порушень законодавства, пов`язаних з використанням кореспондентських рахунків, відкритих у Meinl Bank Aktingeselschaft, зареєстрованої за №К-15029, листом НАБУ від 25.11.2021 №02-188/36452 повідомлено заявника, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» розгляд звернень ОСОБА_6 із вищевикладених питань у НАБУ припинено; (4) у провадженні Вищого антикорупційного суду неодноразово перебували справи за скаргами ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, які полягали у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (справи №991/8461/21, №991/8505/21, №991/8563/21, №991/5599/22) та за результатами розгляду цих справ слідчими суддями, зокрема, ухвалювались рішення про залишення таких скарг без розгляду; (5) також ухвала слідчого судді у справі №991/8563/21 за скаргою ОСОБА_6 була предметом перегляду Апеляційної палати (а. с. 14-15).
8.3. За наслідками апеляційного перегляду колегія суддів вважає правильним рішення слідчого судді щодо залишення без розгляду скарги ОСОБА_6 .
8.4. Роблячи наведений висновок, колегія суддів ураховує, що одними із загальних засад, яким за своїм змістом та формою має відповідати будь-яке кримінальне провадження, є доступ до правосуддя (п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК) та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК).
9. Так, ч. 1 ст. 24 КПК гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.
9.1. Зокрема, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про злочин (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).
9.2. Метою наведеної вище норми є забезпечення судом початку досудового розслідування за кожною подією ймовірного вчинення злочину, про яку особа (потерпілий чи заявник) повідомила уповноваженого суб`єкта, але останній допустив бездіяльність щодо початку досудового розслідування за цими обставинами. Зазначена мета є досягнутою, зокрема, в разі постановлення за скаргою особи ухвали про зобов`язання уповноваженого суб`єкта внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою особи. При цьому реалізація положень цієї норми забезпечує досягнення завдань кримінального провадження.
9.3. Використання особою права на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженого суб`єкта щодо невнесення відомостей до ЄРДР має здійснюватися в межах та в порядку, передбачених КПК, відповідно до мети норми п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, ураховуючи, що: (1) ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному КПК, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України (ч. 2 ст. 21 КПК); (2) прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення (ст. 25 КПК); (3) кожному гарантується право на оскарження бездіяльності прокурора та слідчого в порядку, передбаченому КПК (ч. 1 ст. 24 КПК); (4) сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК (ч. 1 ст. 26 КПК).
9.4. При цьому кримінальний процесуальний закон не передбачає багаторазове (повторне) внесення до ЄРДР відомостей про одне й те ж саме кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим в разі самостійного припинення уповноваженою особою бездіяльності, яка оскаржується, провадження за скаргою підлягає закриттю (абз. 2 ч. 2 ст.305 КПК).
10. Поруч із наведеним, КПК не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації, коли має місце багаторазове (повторне) оскарження особою бездіяльності уповноважених суб`єктів щодо невнесення відомостей до ЄРДР за різними по даті подання, але подібними за змістом заявами про одне й те саме кримінальне правопорушення, за наслідками чого (1) суд неодноразово виносив рішення про зобов`язання уповноваженого суб`єкта розпочати досудове розслідування та (2) ці судові рішення були виконані таким суб`єктом.
10.1. Разом із тим, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК).
10.2. Тому, в разі надходження до суду повторної скарги на невнесення до ЄРДР відомостей про одне й те ж саме кримінальне правопорушення, питання щодо невнесення яких вже було предметом судового контролю з боку слідчого судді, суду належить її вирішити на підставі ч. 6 ст. 9 КПК, виходячи із таких загальних засад кримінального провадження як верховенство права та обов`язковість судових рішень (п. п. 1, 14 ч. 1 ст. 7 КПК).
11. Зокрема, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини /далі - ЄСПЛ/ (ст. 8 КПК).
11.1. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод /далі - Конвенція/, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (п. 61 рішення ЄСПЛ від 28.11.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» / Brumarescu v. Romania, заява №28342/95; п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» / Khristov v. Ukraine, заява №24465/04).
11.2. Правова певність (юридична визначеність) передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. Саме лише існування двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду (п. 52 рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» / Ryabykh v. Russia, заява №52854/39).
11.3. Захист від дублювання кримінального провадження є однією з конкретних гарантій, пов`язаних із загальною гарантією справедливого судового розгляду у кримінальному провадженні згідно зі ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 09.03.2006 щодо прийнятності заяви у справі «Братякін проти Росії» / Bratyakin v. Russia, заява №72776/01).
11.4. Принцип правової визначеності також гарантує певну стабільність у правових ситуаціях і сприяє довірі суспільства до судів. Така довіра, безперечно, є однією з найважливіших складових існування держави, заснованої на верховенстві права (п. 107 рішення ЄСПЛ від 12.01.2016 у справі «Борг проти Мальти» / Borg v. Malta, заява №37537/13).
12. Водночас відхід від зазначеного принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (п. 52 рішення ЄСПЛ від 24.07.2003 у справі «Рябих проти Росії» / Ryabykh v. Russia, заява №52854/39).
12.1. Так, відступ від принципу правової визначеності є необхідним і виправданим у разі виявлення суттєвого недоліку попереднього провадження, який може вплинути на результат справи, або у випадках, коли є необхідність забезпечити відшкодування (у контексті виконання рішень ЄСПЛ) (п. 62 рішення ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі «Морейра Феррейра проти Португалії» / Moreira Ferreira v. Portugal, заява №19867/12).
12.2. Отже, за відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, який щодо тих самих вимог тієї ж особи уже висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.
13. Застосовуючи наведений підхід, колегія суддів входить із таких встановлених обставин, згідно з якими:
13.1. 17.11.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_6 (вих. №VYH-20221116-05-01-02-02 від 16.11.2022) на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення (а. с. 1-7, 9);
13.2. скарга ОСОБА_6 обґрунтована тим, що 10.11.2022 він направив до НАБУ заяву №VYH-20221110-01-02 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 364-1, 365-2 КК, головою Національного банку України /далі - НБУ/ ОСОБА_7 , заступником Голови НБУ ОСОБА_8 , директорами-розпорядниками ФГВФО, міністром внутрішніх справ України ОСОБА_9 , начальниками ГСУ Міністерства внутрішніх справ та ГСУ Національної поліції, головою Державної служби фінансового моніторингу України щодо коштів ряду українських банків із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Меіnl Bank Aktiengeselschaft» (а. с. 1-7);
13.3. заявник зазначив, що у зв`язку з невчиненням повноважною особою НАБУ належного процесуального реагування на вказану заяву, передбаченого ст. 214 КПК, ОСОБА_6 просив слідчого суддю зобов`язати відповідну особу НАБУ, що вчинила бездіяльність, виконати вимоги ст. ст. 55, 56, 214 КПК та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, надати витяг з ЄРДР із внесеними до нього відомостями про вчинення кримінального правопорушення, які викладені у його заяві від 10.11.2022 №VYH-20221110-01-02 (а. с. 1-7);
13.4. ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.11.2022 відмовлено у задоволенні вищезазначеної скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ (а. с. 30, 32-35);
13.5. 10.01.2023 ухвалою Апеляційної палати було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 , скасовано ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.11.2022 з мотивів її постановлення до вирішення питання щодо відводу головуючого у цій справі та призначено новий розгляд скарги слідчим суддею (а. с. 84, 86-87);
13.6. 17.01.2022 скарга ОСОБА_6 надійшла на розгляд слідчому судді (а. с. 94);
13.7. у доданих до письмових пояснень НАБУ листах на адресу ОСОБА_6 зазначено, що за заявою останнього від 21.04.2021 щодо можливого порушення законодавства, пов`язаного з коштами ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих у Meinl Bank Aktingeselschaft, вже вносились відомості до ЄРДР за №42021000000000896 та постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора /далі - САП/ від 25.05.2021, підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначена за слідчими Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві (а. с. 14-17);
13.8. звернення ОСОБА_6 із багатьма заявами аналогічними поданій заяві у даній справі можна прослідкувати із відкритого Єдиного державного реєстру судових рішень. Із відповідних даних реєстру вбачається, що за схожими, а часто аналогічними обставинами за рішеннями слідчих суддів Вищого антикорупційного суду неодноразово вносились відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_6 , а також ухвалювались рішення щодо залишення скарг ОСОБА_6 без розгляду, внаслідок встановлення ознак зловживання правом.
Зокрема, під час викладення обставин, наведених судом апеляційної інстанції в ухвалі від 13.12.2022 у справі №991/5782/22, зазначено що:
13.8.1. слідчі судді Вищого антикорупційного суду неодноразово здійснювали судовий контроль за дотриманням прав ОСОБА_6 за його скаргами [на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та САП щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його аналогічними заявами про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 364-1, 365-2 КК, щодо коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Mienl Bank Aktiengeselschaft», Головою НБУ, заступником Голови НБУ, директорами-розпорядниками ФГВФО, міністром внутрішніх справ України, начальниками ГСУ МВС України та ГСУ НП України, головою Держфінмоніторингу] та права скаржника вже були захищені судом в порядку, передбаченому КПК. З цієї підстави наведені ним у заяві від 10.11.2022 обставини вже є предметом досудового розслідування у ряді кримінальних проваджень, розпочатих НАБУ та САП на виконання ухвал слідчих суддів Вищого антикорупційного суду за відповідними скаргами ОСОБА_6 ;
13.8.2. Апеляційна палата неодноразово констатувала, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду постановили десять ухвал на користь ОСОБА_6 за результатами розгляду ідентичних по суті скарг та на їх виконання за заявою скаржника до ЄРДР були внесені відповідні відомості про кримінальне правопорушення - ухвали від 24.03.2020 у справі №991/2353/20, від 29.07.2020 у справі №991/6072/20, від 30.09.2020 у справі №991/7984/20 [на її виконання НАБУ розпочало кримінальне провадження №520200000000000628 від 08.10.2020 за ч. 2 ст. 364 КК], від 24.11.2020 у справі №991/9521/20 [на її виконання САП розпочала кримінальне провадження №420200000000002416 від 11.12.2020 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 365-2 КК], від 27.11.2020 у справі №991/9656/20 [на її виконання НАБУ розпочало кримінальне провадження №52020000000000740 від 01.12.2020 за ч. 2 ст. 364-1 КК], від 27.11.2020 у справі №991/9622/20, від 31.05.2021 у справі №991/3400/21 [на її виконання САП розпочало кримінальне провадження № 420200000000000288 від 01.06.2021 за ч. 2 ст. 364-1 КК], від 23.06.2021 у справі №991/4202/21 [на її виконання САП розпочала кримінальне провадження №420200000000000336 від 30.06.2021 за ч. 1 ст. 364-1 КК], від 23.06.2021 у справі №991/4203/21 [на її виконання розпочато кримінальне провадження №420200000000001493 від 16.07.2021 за ч. 2 ст. 364-1 КК], ухвала Апеляційної палати від 29.03.2021 у справі №991/1870/21 [на виконання цієї ухвали розпочато кримінальне провадження №420200000000000896 від 21.04.2021 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 364 КК] (детальніше - ухвали Апеляційної палати від 21.10.2021 у справі №991/6670/21, від 21.10.2021 у справі №991/6703/21, від 21.10.2021 у справі №991/6784/21);
13.8.3. окрім наведених вище десяти ухвал, постановлених на користь ОСОБА_6 за результатами розгляду ідентичних по суті скарг, у задоволенні ще тринадцяти аналогічних скарг ОСОБА_6 було відмовлено з підстав внесення відомостей до ЄРДР за його аналогічними заявами (ухвали слідчих суддів Вищого антикорупційного суду від 09.12.2020 у справі №991/9501/20, від 18.01.2021 у справі №991/9483/20, від 18.01.2021 у справі №991/9574/20, від 25.03.2021 у справі №991/1794/21, від 25.03.2021 у справі №991/1798/21, від 01.10.2021 у справі №991/6699/21 [залишена без змін ухвалою Апеляційної палати від 26.10.2021], від 25.11.2021 у справі №991/7874/21 [залишена без змін ухвалою Апеляційної палати від 08.12.2021], від 26.11.2021 у справі №991/7924/21 [залишена без змін ухвалою Апеляційної палати від 06.12.2021], від 25.11.2021 у справі №991/7871/21 [залишена без змін ухвалою Апеляційної палати від 09.12.2021], від 30.12.2021 у справі №991/6613/21, від 07.04.2022 у справі №991/8535/21, від 07.04.2022 у справі №991/8483/21, від 07.04.2022 у справі №991/8533/21);
13.8.4. слідчі судді Вищого антикорупційного суду неодноразово приймали рішення про залишення без розгляду аналогічних скарг ОСОБА_6 з підстав зловживання правом на подання скарги, які були залишені без змін Апеляційною палатою (ухвала від 07.10.2021 у справі №991/6670/21, залишена без змін 21.10.2021; ухвала від 07.10.2021 у справі №991/6784/21, залишена без змін 21.10.2021; ухвала від 07.10.2021 у справі №991/6703/21, залишена без змін 21.10.2021; ухвала від 17.12.2021 у справі №991/8505/21, залишена без змін від 24.12.2021; ухвала від 17.12.2021 у справі №991/8462/21, залишена без змін 14.01.2022; ухвала від 24.12.2021 у справі № 991/8461/21, залишена без змін 11.01.2022; ухвала від 26.01.2022 у справі №991/8563/21, залишена без змін в цій частині 03.02.2022; ухвала від 26.11.2021 у справі №991/7958/21; ухвала від 26.11.2021 у справі №991/7951/21, ухвала від 10.12.2021 у справі №991/8034/21). З аналогічних підстав провадження за скаргою ОСОБА_6 було закрито (ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01.11.2021 у справі №991/6616/21, залишена без змін ухвалою Апеляційної палати від 11.11.2021);
13.8.5. слідчими суддями Вищого антикорупційного суду ряд аналогічних скарг ОСОБА_6 були або повернуті через пропуск строку звернення до суду, або у відкритті провадження за ними було відмовлено з підстав захисту прав заявника іншими слідчими суддями за аналогічними скаргами, або провадження за ними було закрито через втрату заявником процесуального інтересу (ухвали слідчих суддів Вищого антикорупційного суду від 24.09.2020 у справі №991/7926/20, від 25.09.2020 у справі №991/7985/20, від 16.10.2020 у справі №991/8548/20, від 26.10.2020 у справі №991/8808/20, від 18.03.2021 у справі №991/3420/21, від 18.03.2021 та №991/3399/21, від 21.04.2021 у справі №991/2751/21, від 21.05.2021 у справі №991/1871/21, від 25.05.2021 у справі №991/3450/21, від 29.06.2021 у справі №991/4186/21, від 07.10.2021 у справі №991/6863/21);
13.8.6. таким чином ОСОБА_6 подав до Вищого антикорупційного суду щонайменше сорок чотири скарги на бездіяльність САП та НАБУ після захисту судом його права та внесення до ЄРДР відомостей щодо повідомлення ним про злочин (а. с. 139-141).
14. Оскільки у цій справі, обставини якої відповідають випадку, наведеному у п. 14 даної ухвали, враховуючи мету п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, то чергове звернення ОСОБА_6 до суду з тим самим питанням, яке вже було предметом судового контролю з боку слідчого судді, свідчить про зловживання цим заявником процесуальними правами, тобто їх реалізацію не за призначенням. Такий висновок узгоджується із положеннями ч. 6 ст. 9, ч. 4 ст. 81, абз. 5 ч. 1 ст. 349 КПК.
14.1. Верховний Суд зазначив, що хоча у КПК не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання ними є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №676/7346/15-к).
14.2. Водночас процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №306/1602/16-к).
14.3. При цьому Верховний Суд неодноразово констатував зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, зокрема, на участь в апеляційному розгляді, на отримання судових рішень, на залучення перекладача (постанови Верховного Суду від 24.09.2019 у справі №755/10138/16-к та від 19.02.2019 у справі №236/1798/16-к, ухвала Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №676/7346/15-к).
14.4. Виходячи із загальних засад кримінального провадження, суд касаційної інстанції зазначав, що у разі наведення у скарзі нецензурної лексики чи образливих висловлювань суд має постановити рішення про залишення скарги особи, яка зловживає, без розгляду (постанова Верховного Суду у справі №937/1056/20 від 24.03.2021).
14.5. Колегія суддів приходить до висновку, що поданням скарг ОСОБА_6 переслідує інші цілі, ніж внесення відомостей за його заявою до ЄРДР, адже такі відомості вже були внесені. Зокрема, (1) кримінальні провадження, розпочаті НАБУ та САП на виконання ухвал слідчих суддів, прокурор САП передав за підслідністю до слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві на НАБУ, а тому (2) дійсною метою подання скарг є зміна в неналежний процесуальний спосіб органу досудового розслідування зі слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві на НАБУ та фактичне судове оскарження рішення прокурора САП [про визначення підслідності у вказаних провадженнях за Солом`янським УП ГУ НП у місті Києві], яке оскарженню в такий спосіб не підлягає. Зміна органу досудового розслідування здійснюється виключно уповноваженим прокурором в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 36, ч.10 ст. 216, ст. 218 КПК, а перевірку законності та обґрунтованості згаданого рішення прокурора може бути здійснено Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки, чи керівником САП (ч. 6 ст. 36 КПК) (ухвала Апеляційної палати від 21.10.2021 у справі №991/6670/21, від 21.10.2021 у справі №991/6784/21, від 21.10.2021 у справі №991/6703/21).
14.6. Отже, наслідком встановлення судом факту зловживання заявником процесуальним правом на звернення до суду зі скаргою має бути залишення такої скарги, яка містить ознаки зловживання, без розгляду.
15. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що: (1) права ОСОБА_6 вже були захищені судом в порядку, передбаченому КПК, а тому залишення слідчим суддею скарги заявника без розгляду не є порушенням його права на доступ до суду; (2) дії ОСОБА_6 мають ознаки зловживання правом на подання скарги в порядку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.
16. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.
16.1. Зокрема, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін (п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК).
16.2. Із огляду на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 21, 22, 23, 24, 214, 303, 305, 307, 310, 369, 370, 376, 392, 393, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18 січня 2023 року - без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:	ОСОБА_2   	
Судді:	ОСОБА_3 	
 	ОСОБА_4