КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
                                                                                        Справа №756/7007/22
                                                                                                                                       Апеляційне провадження
                                                                                                                               №33/824/3482/2022
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
                                                               встановив:
 
постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20грн.
Постановою судді визнано доведеним, що 5 липня 2022 року о 17 год. 31 хв. в м. Києві, пр-т. Героїв Сталінграда, буд.58-а, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Nisan», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку гр. ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на БК 470186. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та малозначності суспільної небезпеки.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги його пояснення, що йому не були роз`яснені наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що він перебував в стресовій ситуації через тиск з боку патрульних та негативний інформаційний фон, пов`язаний із війною в Україні. 
Крім того ОСОБА_1 було зазначено, що транспортний засіб є для нього джерелом роботи та можливістю утримувати себе та свою сім`ю, а позбавлення права керувати транспортним засобом призведе до значного погіршання його майнового стану.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.23-24), у судове засідання не з`явився.
28 грудня 2022 року на електронну пошту Київського апеляційного суду надійшов 
електронний лист, який містить фото заяви ОСОБА_1 про розгляд справи без його 
                                                                          
участі (25-26). 
Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №139139 від 5 липня 2022 року, в цей день, о 17 год. 31 хв. в м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграда, буд.58-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеорестратор БК470186. Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 не надав письмових пояснень по суті порушення, протокол про адміністративне правопорушення підписав.
                                                                 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.
Відповідно до приписів п. п. 1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, пропозиція водієві пройти медичний  огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану наркотичного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження медичного огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.
Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858,     огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна 
                                                                          
забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей які не реагують на світло.
Частинами 1 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Враховуючи відсутність спеціальних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, для огляду на стан наркотичного сп`яніння, огляд водія, у якого наявні ознаками наркотичного сп`яніння, проводяться у закладі охорони здоров`я.
Наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 1160 від 7 вересня 2021 року Комунальне некомерційне підприємство «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначено як заклад охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
До протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КМНКЛ.
Виходячи з вищевикладеного, працівником поліції правомірно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я - КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія", однак від проходження такого огляду він відмовився.
Відповідно до статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299, з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і 
                                                                           
кінозйомки, відеозапису.
До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції був долучений відеозапис з бодікамери поліцейського 470186.
З переглянутого відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.
При цьому працівником поліції роз`ясненні ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
            Також з переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції не порушували вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебував в стресовій ситуації через тиск з боку патрульних та негативний інформаційний фон, пов`язаний із війною в Україні, апеляційний суд вважає необґрунтованими та безпідставними, так як з наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками поліції мав спокійний вигляд, не був наляканим, не висловлював побоювання у зв`язку із їх неправомірною поведінкою, працівники поліції не застосовували при спілкуванні з ОСОБА_1 будь-яких погроз або насильницьких дій, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1 не заявляв про їх неправомірну поведінку.
Також на відеозаписі зафіксовано прохання  ОСОБА_1 до працівника патрульної поліції перепаркувати транспортний засіб «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 , яким він до цього керував. При цьому, коли працівник поліції погодився перепаркувати вказаний автомобіль,  ОСОБА_1 сів на пасажирське сидіння, що свідчить про відсутність у нього стресового стану та відсутність тиску на нього з боку працівників поліції. 
Крім того, ОСОБА_1 не оскаржувалися дії працівників поліції, які за твердженням ОСОБА_1 вчиняли на нього тиск.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що такі доводи ОСОБА_1 направлені на ухилення від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та є його способом захистом.
Посилання у апеляційній скарзі на те, що суддею першої інстанції не були враховані пояснення ОСОБА_1 про те, що транспортний засіб є для нього джерелом роботи та можливість утримувати себе та сім`ю, а позбавлення права керувати транспортним засобом призведе до значного погіршення його майнового стану, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає обов`язкове покарання у виді позбавлення водія права керування транспортним засобом.
При цьому, положення ст. 22 КУпАП не застосовуються до правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП. 
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №139139 
                                                                         
від 5 липня 2022 року з достатньою повнотою досліджені суддею першої інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП, а тому висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надана оцінка поясненням ОСОБА_1 , його доводам, та наявному відеозапису, покарання призначене у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП. 
Враховуючи вищевикладене, порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
 
постановив:
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                  І.М. Рейнарт