ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/1015/19	

головуючий суддя І інстанції – Маковська О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Давіденко Ю.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року в адміністративній справі №160/1015/19 за позовом  Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод»  до  Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний завод» звернулось до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.01.2019 року №0000414612.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2019, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019, адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.01.2019 року №0000414612. 
Вказані судові рішення були оскаржені відповідачем в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 21.10.2021 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року були скасовані, а справу №160/1015/19 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
В наведеному судовому рішенні судом касаційної інстанції було зазначено, що  при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників надання послуг, поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.
При цьому, суд повинен надати належну правову оцінку доводам позивача та відповідача, якими вони мотивують свою правову позицію у справі, оцінити представлені учасниками провадження докази у сукупності та взаємозв`язку за правилами  статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України та надати належне обґрунтування щодо причин відхилення певних доказів, надання переваги тим чи іншим доводам або доказам.
За результатом нового розгляду справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод» до Східного межрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.01.2019 №0000414612.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято останнім на підставі, у межах повноважень та у  спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.
Приватним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний завод» було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач зареєстрований в якості юридичної особи 25.04.1997 та станом на момент виникнення спірних правовідносин перебував на податковому обліку в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби.
На підставі направлень від 20.12.2018 №587/28-10-46-12 та №586/28-10-46-12, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» з питань перевірки формування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн., по декларації податку на додану вартість за жовтень 2018 року (вх. №9257170140 від 20.11.2018) з урахуванням уточнюючого розрахунку (від 30.11.2018 №9268593612).
За результатами перевірки складено акт від 08.01.2019 №3/23-10-46-12-05393056.
Перевіркою встановлено порушення пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, абз. в пункту 200.4 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до завищення суми податкового кредиту в жовтні 2018 року на 761648,37 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 761648,37 грн.
На підставі акту перевірки від 08.01.2019 №3/23-10-46-12-05393056 відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 25.01.2019 форми «В4» №0000414612, яким застосовано до позивача суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) по податку на додану вартість на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 761648,37 грн.
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірне податкове повідомленням-рішення було прийнято відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність його скасування.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 353 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).
Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. 
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використанням придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити.
Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 Податкового кодексу України).
Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України).
Отже, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування        витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.
В силу викладеного будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивач при здійсненні своєї господарської діяльності мав господарські відносини з ТОВ «Найс», ТОВ «Стронг-Прайд», ТОВ "Сі Ен Сі", ТОВ «Оскар-Віт», ПВКФ  «АНК-93», ПП «Професіонал-І», ТОВ «Корпорація Арсіл», ТОВ «НВП «Стальспецстрой 101», ТОВ «НПО  МП-Групп», Асоціацією «Центр впровадження енергозберігаючих та інноваційних технологій».
Так, 01.03.2015 року між ТОВ ВКФ НАЙС (Власник) та ПРАТ "ДМЗ"(Абонент) було укладено договір №285/2015 від 01.03.2015 з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р. Дніпро дренажних, зливових, стічних та зворотних вод, відповідно умов договору.
Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 02.10.2016 був виданий дозвіл на СВК № 00760, строком дії до 03.10.2019, та в п. 4 дозволу державний орган визначив найменування та водного об`єкту та водогосподарської ділянки (джерело водопостачання та приймач стічних вод, а саме ТОВ «ВКФ НАЙС» (виробничі стічні води з випусків № 1, № 4, № 5, № 6), р. Дніпро (20) через Східний колектор (виробничі, зливові, талі, дренажні з випуску № 7).
Також, підпунктом «е» пункту 6 дозволу на спец. водокористування чітко встановлено, що виробничі стічні води з випусків № 1, № 4, № 5, № 6 передаються ТОВ «ВКФ НАЙС» по договору від 01.03.2015 № 285/2015.
Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 10.08.1992 № 459 Про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів і встановлення лімітів використання ресурсів загальнодержавного значення, дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів - це офіційний документ, який засвідчує право підприємств, установ, організацій, громадян на використання конкретних природних ресурсів у межах затверджених лімітів.
Таким чином, укладання між ПРАТ "ДМЗ" та ТОВ «ВКФ НАЙС» договору №285/2015 від 01.03.2015 року є безумовною умовою здійснення підприємством спеціального водокористування.
ТОВ «ВКФ НАЙС» в жовтні 2018 року надано послуги відповідно до укладеного договору № 285/2015 від 01.03.2015 з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р.Дніпро дренажних, зливових, стічних та зворотних вод відповідно умов цього договору.
Надані послуги з прийому до гідротехнічної споруди № 1 та транспортування до р.Дніпро всіх дренажних, зливових, стічних та зворотних вод, що скидаються по водоспусках № 1, №4, №5, №6 Західного колектору в жовтні 2018 року підтверджуються актом № 0У- 00000042 від 31.10.2018, оформленим відповідно до вимог ч. 2. ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податковою накладною №2 від 31.10.2018 на суму 1 642 925,40грн., в т.ч. ПДВ 273 820,90грн, яка сформована та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних №2571163 від 20.02.2019 року, копії яких долучені до матеріалів справи.
Оплату за надані послуги було здійснено позивачем 21.11.2018, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню, копія якої наявні в матеріалах справи.
Щодо доводів відповідача про те, що ТОВ ВКФ НАЙС не декларує таких основних засобів як колектори, гідротехнічна споруда №1, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства своїми контрагентами.
Крім того, з матеріалів справи вбачається та підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що гідротехнічна споруда №1 належить на праві власності ТОВ ВКФ «НАЙС».
Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «СТРОНГ ПРАЙД», то з матеріалів справи вбачається, що ТОВ СТРОНГ - ПРАЙД, відповідно до укладеного договору №1643/2018 від 09.10.2018 та додатку № 4 від 09.10.2018, який є невід`ємною частиною зазначеного договору, в жовтні 2018 року було здійснено поставку товару (плавикошпатовий концентрат) на склад покупця та було виписано рахунки № 1 від 12.10.2018, № 2 від 17.10.2018, № 4 від 25.10.2018 на поставлений товар, копії яких долучені до матеріалів справи.
Поставка товару підтверджується видатковими накладними постачальника № 1 від 12.10.2018, № 2 від 17.10.2018, № 3 від 25.10.2018, , прибутковими ордерами тип. ф. М- 4 - № 5351 від 12.10.2018, № 5352 від 17.10.2018, №5432 від 25.10.2018, оформленим відповідно до наказу Міністерства статистики України №193 від 21.06.1996 «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів», податковими накладними № 2 від 17.10.2018, № 4 від 25.10.2018.
Оплату здійснено 21.12.2018 та 28.12.2018, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням.
Видача товару у виробництво підтверджується накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11, № 215147 від 31.10.2018.
Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «СІ ЕН СІ», то з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «СІ ЕН СІ», відповідно до укладеного договору № 1082/2018 від 15.06.2018 та додатку №5 від 27.09.2018, який є невід`ємною частиною зазначеного договору, в жовтні 2018 року здійснено поставку товару (лом (бій) магнезіальних виробів) на склад покупця та було виписано рахунок № РС-000101 від 09.10.2018 на поставлений товар, копія якого наявна в матеріалах справи.
Поставка товару підтверджується видатковою накладною постачальника № РС- 0000101 від 09.10.2018, прибутковим ордером тип. ф. М- 4 - № 10158 від 09.10.2018, сертифікатом якості № 101 від 09.10.2018, податковою накладною № 1 від 09.10.2018, сформованою та зареєстрованою в ЄРПН відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України.
Оплату здійснено 09.11.2018, що підтверджується банківськими виписками то платіжним дорученням.
Видача товару у виробництво підтверджується накладною - вимогою на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів тип.ф.М-11 № 1360 від 31.10.2018.
Щодо господарських взаємовідносин позивача з ПВКФ АНК-93, то з матеріалів справи вбачається, що 24.12.2015 року між позивачем (Замовник) та ПВКФ АНК-93 (Виконавець) було укладено договір № 1617/2015. Відповідно до пункту 2 додаткової угоди № 55 від 16.08.2018, яка є невід`ємною частиною договору № 1617/2015 від 24.12.2015, замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати об`єм робіт по поточному ремонту металоконструкцій прольотів - прокатного цеху № 1 (Код ГКПП 33.11) на суму 610700,00 грн. без врахування ПДВ, та ПДВ - 122140,00грн., загальна сума з врахуванням ПДВ складає 732840,00грн.
Пунктом 3 додаткової угоди № 55 від 16.08.2018 до договору № 1617/2015 від 24.12.2015 встановлено, що роботи передбачені п. 2 цієї додаткової угоди виконуються відповідно договірної ціни до локального кошторису № 210 (типова), складеної на весь об`єм робіт та затверджений сторонами на суму 876298,29 грн. з ПДВ. Строк виконання робіт встановлений в п. 4 додаткової угоди № 55 від 16.08.2018, а саме серпень 2018 - серпень 2019 року.
Дані роботи виконані виконавцем частково на суму 61 068,19 грн., у тому числі ПДВ в розмірі 10 178,03 грн., що підтверджується актом № 28 прийому - передачі виконаних робіт від 29.10.2018, який підписано сторонами.
Додатковою угодою № 56 від 16.08.2018, яка є невід`ємною частиною договору №1617/2015 від 24.12.2015, передбачено, що Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи по технічному обслуговуванню металоконструкцій прольотів прокатного цеху № 1 (Код ГКПП 33.11) на суму 610700,00грн. без ПДВ, та ПДВ 122140,00грн., загальна вартість з врахуванням ПДВ складає 732840,00грн.
Роботи передбачені п. 1 цієї додаткової угоди виконуються відповідно до договірної ціни до Локального кошторису № 211 складеної на весь об`єм робіт та затверджений сторонами на суму 589620,96грн. з ПДВ.
Роботи виконані виконавцем частково на суму 61 069,86 грн., у тому числі ПДВ в розмірі 10 178,31 грн., що підтверджується актом № 29 прийому - передачі виконаних робіт від 29.10.2018, який підписано сторонами.
Додатковою угодою №57 від 01.10.2018, яка є невід`ємною частиною договору N2 1617/2015 від 24.12.2015, передбачено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати об`єм робіт по поточному ремонту металоконструкцій та технологічного обладнання фасонно - ливарного цеху (Код ГКПУ 33.11.11) на суму 613800,00грн. без ПДВ, та ПДВ 122760,00грн., загальна вартість з врахуванням ПДВ складає 736560,00грн.
Роботи передбачені п. 1 цієї Додаткової угоди виконуються відповідно договірної ціни до локального кошторису № 257, складеної на весь об`єм робіт та затверджений сторонами на суму 971909,95грн. з ПДВ.
Роботи виконані виконавцем частково на суму 61374,21грн., у тому числі ПДВ в розмірі - 10 229,03грн., що підтверджується актом № 30 прийому - передачі виконаних робіт від 29.10.2018, який підписано сторонами.
Оплату здійснено 14.01.2019, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням.
Контрагентом позивача складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 28 від 29.10.2018, № 29 від 29.10.2018, № 30 від 29.10.2018.
Щодо господарських взаємовідносин з ПП «ПРОФЕСІОНАЛ-І», то з матеріалів справи вбачається, що 19.06.2018 року між позивачем (Замовник) та ПП «ПРОФЕСІОНАЛ-І» (Виконавець) укладено договір № 1102/2018, пунктом 1.1 якого визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи з поліпшення охолодження коксового газу (код ДКПП 33.12), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього Договору згідно проектно-кошторисною документацією № 123/17, Акту прийому - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим Договором.
Пунктом 1.2 договору № 1102/2018 від 19.06.2018 сторонами визначено, що роботи виконуються із матеріалів замовника.
Договірною ціною № 123/17, локальним кошторисом № 123/17 визначено найменування витрат та робіт на загальну суму 2 399 981,35грн.
Виконання робіт в жовтні 2018 року на суму 140 927,29грн. підтверджується актом №4 від 30.10.2018 прийому - передачі виконаних робіт по договору № 1102/2018 від 19.06.2018.
Контрагентом позивача складено та зареєстровано податкову накладну № 12 від 31.10.2018.
Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Стальспецстрой 101», то з матеріалів справи вбачається, що 29.08.2016 між позивачем (замовник) та ТОВ Стальспецстрой 101 (виконавець) укладено договір № 1623/2016 на виконання робіт, пунктом 1.1. якого передбачено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи: капітальні ремонти, поточні ремонти обладнання, конструкцій будівель і споруд, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних мереж і систем, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконанні роботи на умовах цього договору згідно з проектно - кошторисною документацією, графіку виконання робіт, акту прийому - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим договором.
Додатковою угодою №16 від 29.03.2018 сторонами визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати ремонт естакади грейферних кранів складу вугілля вуглекоксового цеху коксохімічного виробництва (код ДКПП 42.99.19) - згідно з договірною ціною до локального кошторису № 247/18, яка затверджена сторонами, на загальну суму 649 996,52 грн. без урахування ПДВ та ПДВ - 129 999,30грн., загальна сума з урахуванням ПДВ складає 779 995,82 грн.
Виконання робіт по ремонту в жовтні 2018 року естакади грейферних кранів складу вугілля вуглекоксового цеху коксохімічного виробництва (код ДКПП 42.99.19) підтверджується актом № 35 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису №247/18, локальним кошторисом № 247/18, відомістю ресурсів до локального кошторису №247/18, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 247/18 та рахунком №38 від 31.10.2018 та податковою накладною №3 від 31.10.2018.
Щодо господарських взаємовідносин з ПП «ОСКАР-ВІТ», то з матеріалів справи вбачається, що 18.06.2018 між позивачем та ПП «ОСКАР-ВІТ» укладено договір                                  № 1109/2018, п. 1.1 якого зазначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи капітальні ремонти, поточні ремонти обладнання, конструкцій будівель і споруд, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних мереж і систем (далі - роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах цього Договору згідно з проектно-кошторисною документацією, графіку виконаних робіт, акту прийому - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим Договором.
Додатковою угодою № 1 від 16.07.2018 (пункт 1) сторонами визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи капітальний ремонт коксотушильного вагону № 6 ВКЦ КХВ (код ДКПП 43.99), за договірною ціною до Локального кошторису № 197/17, яка затверджена сторонами на загальну суму 374 999,98грн., без урахування ПДВ, та ПДВ - 75 000,00грн., загальна суму з урахуванням ПДВ складає 449 999,98грн.
Додатковою угодою № 2 від 23.07.2018 (пункт 1) сторонами визначено, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати капітальний ремонт обладнання ділянки сіркоочистки КХВ (трубопроводи скруберів та регенератів, сховище сірчаної кислоти № 6, розчинник миш`якової пасти № 2) (код ДКПП 43.99), згідно з договірними цінами до локальних кошторисів № 307/18, № 308/18, № 309/18, які затверджені сторонами на загальну суму 608 281,74грн. без урахування ПДВ, та ПДВ - 121 656,36грн., загальна суму з урахуванням ПДВ складає 729 938,10 грн.
Виконання робіт в жовтні 2018 року підтверджуються актами №4 від 26.10.2018, №5 від 26.10.2018, №6 від 26.10.2018 прийому - передачі виконаних робіт.
Додатково виконання робіт підтверджується розпорядженням №84 від 27.06.2018 «Про проведення капітального ремонту вагону коксотушильного № 6 інв. №43837/1 вуглекоксового цеху», розпорядженням №101 від 01.08.2018 «Про проведення капітального ремонту трубопроводів скруберів та регенераторів інв. № 3738/1 цеху ВКВ», розпорядженням № 102 від 01.08.2018 «Про проведення капітального ремонту сховища сіркової кислоти № 6 інв. №32831 цеху ВКВ».
Оплату здійснено 28.01.2019, що підтверджується банківською випискою по платіжному дорученню.
ПП «ОСКАР-ВІТ» сформовано та зареєстровано податкові накладні №3 від 26.10.2018, №4 від 26.10.2018, №5 від 26.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН №556168 від 04.09.2018.
Щодо господарських взаємовідносин з Асоціацією «ЦЕНТР ВПРОВАДЖЕННЯ ЕНЕРГОЗБЕРІГАЮЧИХ та ІННОВАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ», то з матеріалів справи вбачається, що 27.04.2016 між позивачем (Замовник) та Асоціацією ЦВ ЕНЕРГОІНТЕХ (Виконавець) укладено договір №740/2016, пунктом 1.1 якого визначено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати роботи капітальні та поточні ремонти, технічне обслуговування обладнання, наладку обладнання, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити виконанні роботи на умовах цього договору, відповідно проектно - кошторисної документації, графіка виконання робіт, акту приймання - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим договором.
Пунктом 1 додаткової угоди № 19 від 10.09.2018, сторонами встановлено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати поточний ремонт бойлерної установки теплоенергоцентралі (код ДКПП 33.12), згідно договірної ціни до локального кошторису №329, затвердженої сторонами на суму 122 500,00грн. без врахування ПДВ та ПДВ 24 500,00грн., загальна сума з врахуванням ПДВ становить 147 000,00грн.
Виконання поточного ремонту бойлерної установки теплоенергоцентралі (код ДКПП 33.12) підтверджується актом № 1-329 від 08.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 329, локальним кошторисом № 329, відомістю ресурсів до локального кошторису № 329, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 329 та рахунком №00-0000120 від 08.10.2018 та податковою накладною №2 від 08.10.2018.
Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Корпорація «АРСІЛ», то з матеріалів справи вбачається, що 18.12.2015 між позивачем (Замовник) та ТОВ Корпорація АРСІЛ (Виконавець) укладено договір № 1587/15.
Контрагентом виконано роботи, перелік, яких наведено в додаткових угодах № 29 від 10.09.2018, № 30 від 10.09.2018, № 31 від 10.09.2018, № 32 від 10.09.2018, актах прийому-передачі виконаних робіт № 40 від 31.10.2018, № 41 від 31.10.2018, № 1 від 31.10.2018, № 2 від 31.10.2018, відповідно до складеного договору № 1587/2015 від 18.12.2015 року, а саме:
- виконання робіт по поточному ремонту обладнання передньої сторони стану 800 прокатного цеху №1, що підтверджується актом № 40 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 206, локальним кошторисом № 206, відомістю ресурсів до локального кошторису № 206, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №206 та рахунком №СФ-0000022 від 31.10.2018;
- виконання робіт по технічному обслуговуванню механізмів передньої сторони стану 800 прокатного цеху №1, що підтверджується актом № 41 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 207, локальним кошторисом № 207, відомістю ресурсів до локального кошторису № 207, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №207 та рахунком №СФ-0000020 від 31.10.2018;
- виконання робіт по поточному ремонту обладнання та м/к ділянки пил стану 800 , що підтверджується актом № 1 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 374, локальним кошторисом № 374, відомістю ресурсів до локального кошторису № 374, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №374 та рахунком №СФ-0000019 від 31.10.2018;
- виконання робіт по технічному обслуговуванню обладнання та м/к ділянки пил стану 800 , що підтверджується актом № 2 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 375, локальним кошторисом № 375, відомістю ресурсів до локального кошторису № 375, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №375 та рахунком №СФ-0000021 від 31.10.2018.
Виконання робіт підтверджено податковими накладними № 20 від 31.10.2018, № 21 від 31.10.2018 року, № 22 від 31.10.2018 року.
Розрахунок за надані послуги здійснювався в безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням.
Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «НПО «МП-ГРУПП», то з матеріалів справи вбачається,  що 20.07.2015 між позивачем (замовник) та ТОВ НПО МП-ГРУПП (виконавець) було укладено договір № 972/2015, пунктом 1.1 якого визначено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати наступні роботи: капітальні ремонти, поточні ремонти обладнання та конструкцій будівель та споруд, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних мереж та мереж, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити виконанні роботи на умовах цього договору, відповідно проектно-кошторисної документації, графіка виконання робіт, акту приймання - передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим договором.
Пунктом 1 додаткової угоди № 20 від 10.09.2018, встановлено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по поточному ремонту механізмів задньої сторони стану 800 прокатного цеху № 1 (код ГКПУ 33.12.22), - на суму 199 652,78грн. без врахування ПДВ та ПДВ 39 930,56грн., загальна сума з врахуванням ПДВ складає 239 583,34грн.
Роботи, передбачені п. 1 додаткової угоди, виконуються відповідно договірної ціни до Локального кошторису N 208 (типова) затвердженої сторонами на суму 270 732,43грн. з ПДВ та складеної на весь перелік робіт, які можуть виконуватися протягом одного місяця (п. 2 додаткової угоди № 20 від 10.09.2018).
Додатковою угодою № 21 від 10.09.2018 сторонами встановлено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по технічному обслуговуванню механізмів задньої сторони стану 800 прокатного цеху N 1 (код ГКПУ 33.12.22), - на суму 199 652,78грн. без врахування ПДВ та ПДВ 39 930,56грн., загальна сума з врахуванням ПДВ складає 239 583,34 грн.
Роботи, передбачені п. 1 цієї додаткової угоди, виконуються відповідно договірної ціни до Локального кошторису № 209 (типова) затвердженої сторонами на суму 244 313,94грн. з ПДВ та складеної на весь перелік робіт, які можуть виконуватися протягом одного місяця (п. 2 додаткової угоди № 21 від 10.09.2018).
Виконання робіт по ремонту та технічному обслуговуванню в жовтні 2018 року задньої сторони стану 800 прокатного цеху № 1 (код ГКПУ 33.12.22) підтверджується актом № 30 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису № 209, локальним кошторисом №209, відомістю ресурсів до локального кошторису № 209, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 209 та рахунком від 31.10.2018, актом № 31 від 31.10.2018, договірною ціною до локального кошторису №208, локальним кошторисом №208, відомістю ресурсів до локального кошторису №208, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 208, рахунком від 31.10.2018 та податковими накладними №1 від 09.10.2018, № 4 від 31.10.2018, № 2 від 31.10.2018, № 3 від 31.10.2018.
Розрахунок за надані послуги здійснювався в безготівковій формі, що підтверджується банківськими виписками по платіжним дорученням.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішеннями господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2020 року по справі № 904/4905/19, від 12.11.2019 року  по справі № 904/3996/19 стягнуто з позивача на користь ТОВ «НВФ «Стальспецстрой 101» та ПП «Професіонал-І» грошові кошти за поставлені товари та виконані роботи, які надавались за господарськими зобов`язаннями, дослідженими в межах даної справи. 
Щодо посилань податкового органу на відсутність у контрагентів позивача основних засобів, складських приміщень та іншого, в тому числі орендованого майна, недостатньої кількості трудових ресурсів, невідповідність придбаних та реалізованих товарів, віднесення податковим органом певних контрагентів до ймовірних учасників схем ухилення від оподаткування,  не знаходження останніх за місцем реєстрації та, як наслідок, відсутності ділової мети на здійснення господарської операції, то суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, тощо, то відповідно, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 61 Конституції України, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.
Так, за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення виконавцем послуг правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.
Платник податків (покупець товару) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням виконавцем послуг вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів, а надто тих, з якими у позивача відсутні взаємовідносини. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.
Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України" (рішення від 09.01.2007 року (заява № 803/02), вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Що стосується посилань податкового органу на відомості інформаційних баз даних, як джерела інформації, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.11.2019 року по справі № 826/11629/16, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, не було доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що свідчить про його протиправність та необхідність скасування.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року в адміністративній справі №160/1015/19–залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко