Ухвала        
27 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 2-7539/08
провадження № 61-12934ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Левіта Віктора Семеновича, на постанову Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом, про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя.
Справа переглядалась судами неодноразово.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2008 року позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ майна задоволено в повному обсязі.
Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 378, залишено за позивачем прізвище чоловіка - ОСОБА_1 .
У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано                               за ОСОБА_1 право власності на: автомобіль «Міцубіші Паджеро», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску; квартиру 
АДРЕСА_1 ; квартиру 
АДРЕСА_2 ; квартиру 
АДРЕСА_3 ; автомобіль ГАЗ 33021, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2002 року випуску; автомобіль ГАЗ 33021, 212 ЗНГ, державний номерний знак  НОМЕР_3 , 2005 року випуску; автомобіль ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_4 , 2006 року випуску; ГАЗ 33021, держаний номерний знак НОМЕР_5 , 2003 року випуску; автомобіль ГАЗ 33021, державний номерний знак НОМЕР_6 , 2003 року випуску; автомобіль ЗИЛ 43317, державний номерний знак НОМЕР_7 , 1993 року випуску; автомобіль ЗИЛ 43317, державний номерний знак НОМЕР_8 , 1993 року випуску; автомобіль МАЗ 437041-280, державний номерний знак НОМЕР_9 , 2006 року випуску; автомобіль МАЗ 437041-280, державний номерний знак НОМЕР_10 , 2006 року випуску; автомобіль ТАТRА LPT 613/38, державний номерний знак НОМЕР_11 , 2004 року випуску.
Вирішено питання про судові витрати.
Постановою апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2008 року - без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року касаційну скаргу 
ОСОБА_2 задоволено частково.
Постанову апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року 
в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя скасовано, справу в цій частині передано на новий апеляційний розгляд.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2008 року                 та постанову апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року 
в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишено без змін.
Постановою Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2008 року 
в частині позовних вимог ОСОБА_1 про розподіл нерухомого майна подружжя скасовано.
Прийнято в цій частині постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл нерухомого майна подружжя задоволено частково.
У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за 
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини:
- квартири АДРЕСА_1 ,
- квартири АДРЕСА_3 ,
- квартири АДРЕСА_2 .
У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за 
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини:
- квартири АДРЕСА_1 ,
- квартири АДРЕСА_3 ,
- квартири АДРЕСА_2 .
В решті рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 про поділ рухомого майна подружжя залишено без змін.
У грудні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Левіт В. С., із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду 
від 21 листопада 2022 року, у якій просив оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, справу направити на новий апеляційний розгляд.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
«Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно), яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 
1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 
200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Зі змісту положень пункту 9 частини першої статті 175 ЦПК України вбачається, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Левіта В. С., та оскаржуване судове рішення не містять відомостей про ціну позову, тому заявнику необхідно подати до Верховного Суду інформацію про ціну позову 
і надати докази на підтвердження цієї обставини.
Відповідно, судовий збір повинен бути сплачений за ставкою 200 % від 1 % вартості спірного майна.
Верховний Суд враховує, що заявником до касаційної скарги додано квитанцію № 6121-5235-2884-7128 від 18 грудня 2022 року на підтвердження сплати судового зору за звернення до суду з касаційною скаргою в розмірі 
1 034 грн.
Заявник, обґрунтовуючи розмір сплаченого судового збору посилається на те, що при звернення до суду з зазначеним позовом заявником було сплачено судовий збір у розмірі 517 грн.
Разом із тим Верховний Суд зазначає, що при відкритті касаційного провадження судовий збір підлягає сплаті відповідно до вимог закону, а не згідно із квитанцією на підтвердження розміру судового збору, сплаченого до районного суду при поданні позову, так як це буде предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код  отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Левіта Віктора Семеновича, на постанову Одеського апеляційного суду 
від 21 листопада 2022 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                               Д. Д. Луспеник