ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 р.	Справа № 520/24472/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2022, (головуючий суддя І інстанції: Севастьяненко К.О.,  повний текст складено 25.07.22 року) по справі № 520/24472/21
за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Вултекс-С"  
до           Сумської митниці                   
про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вултекс-С" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними і скасувати рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товарів:
№ UA805000/2021/000024/2 від 19.07.2021;
№ UA805000/2021/000054/2 від 30.07.2021;
№ UА805000/2021/000112/2 від 23.09.2021;
№ UА805000/2021/000122/2 від 30.09.2021;
№ UА805000/2021/000131/2;  № UА805000/2021/000132/2 від 06.10.2021;
- визнати протиправними і скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, виданих Сумською митницею: № UA805020/2021/00126; № UА805020/2021/00097; № UА805020/2021/00334; № UА805020/2021/00390;  № UА805020/2021/00402;  № UА805020/2021/00403.
В обґрунтування позову зазначило, що товариство при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржувані рішення, картки відмови та неправомірно застосувала резервний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 позов задоволено.
Сумська митниця (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просила його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про не надання судом першої інстанції оцінки доводам відповідача, що надані до митного оформлення документи містили  розбіжності, в них відсутні всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та  ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Зазначає, що рівень митної вартості товарів, зазначених у митних деклараціях поданих позивачем є нижчим, ніж рівень митної вартості подібних товарів, які містяться у базі ЄАІС Держмитслужби.
Також вказує, що ТОВ «Вултекс-С» не надано платіжних документів в підтвердження  передоплати товарів. При цьому, митницею враховано, що контрактами передбачена можливість відстрочення платежу за згодою сторін, проте будь-яких документів, які б підтверджували таку відстрочку,як того вимагають норми ЦК України, декларантом не надано.
Крім того, декларантом на вимогу митниці також не надано висновку щодо вартісних характеристик товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. 
При цьому вказує, що суд першої інстанції не вірно надав оцінку запитів митниці щодо витребування додаткових документів на підтвердження  митної вартості товарів, передбачених ч.3 ст. 53 МК України зазначивши про їх не конкретизацію,  проте як в них детально зазначалось, яких саме документів не вистачає.
Наведені обставини, на думку апелянта, свідчать про правомірність оскаржуваних рішень та карток відмови, та як наслідок - необґрунтованість позовних вимог.
Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 14.05.2021 між ТОВ «Вултекс-С» (покупець) та SIA «LBTEX» (Латвія, Рига) (продавець) укладено контракт № VLB2105, за умовами якого продавець зобов`язується поставити товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його по цінам, які вказані в рахунках-інвойсах, які є невід`ємними додатками до контракту.
За умовами  контракту  в ціну товару включено вартість тари, пакування i транспортування, згідно умов поставки.( п.1.2.)
Порядок оплати: 100% передплата на рахунок продавця. За згодою сторін можливе відстрочення платежу на строк 180 днів з моменту отримання товару покупцем.(п.2.3.)
Доставка товару здійснюється автотранспортом. Країна відвантаження товару визначається сторонами.(пункти 3.1., 3.2. контракту)
21.07.2020 між ТОВ «Вултекс-С» (перероблювач) та SIA «LBTEX» (Латвія, Рига) (постачальник-отримувач) укладено договір про переробку давальницької сировини № L-2107-20, який був виконаний ТОВ «Вултекс-С».
Після виконання договору про переробку давальницької сировини, SIA «LBTEX» продано ТОВ «Вултекс-С» частину готової продукції - тканину в межах контракту від 14.05.2021, що підтверджується інвойсом.
19.07.2021 з метою митного оформлення товару, позивач подав до Сумської митниці митну декларацію № UA805020/2021/002227, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 82 235,80 доларів США.
На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем надав: контракт від 14.05.2021 № VLB2105, договір про переробку давальницької сировини від 21.07.2020 № L-2107-20 та інвойс № WP-16-07 від 16.07.2021. 
З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів,  а саме: договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; копію митної декларації країни відправлення з перекладом та проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію, надану листом ДМСУ від 08.10.2010; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація з біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476.  
На запит митного органу, ТОВ «Вултекс-С»  додаткових документів не надало.
30.07.2021 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA UA805000/2021/000054/2 та складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2021/00126.
06.07.2020 між ТОВ «Вултекс-С» (перероблювач) та SIA «LBTEX» (Латвія, Рига) (постачальник-отримувач) укладено договір про переробку давальницької сировини від № L-607-20, який виконаний ТОВ «Вултекс-С».
Після виконання договору про переробку давальницької сировини від 06.07.2020, SIA «LBTEX» продано ТОВ «Вултекс-С» частину готової продукції - тканину в межах контракту від 14.05.2021, що підтверджується інвойсом.
07.07.2021 з метою митного оформлення товару, позивач подав до Сумської митниці митну декларацію № UA805020/2021/00097, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 123 564,00 доларів США.
На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт від 14.05.2021 № VLB2105, договір про переробку давальницької сировини від 06.07.2020 № L-607-20 та інвойс № WP-07-05 від 05.07.2021. 
З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів,  а саме: договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; копію митної декларації країни відправлення з перекладом та проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію, надану листом ДМСУ від 08.10.2010; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація з біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476.  
ТОВ «Вултекс-С» на запит митниці додаткових документів не надало.
19.07.2021 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA805000/2021/000024/2 та складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2021/00097.
01.09.2020 між ТОВ «Вултекс-С» (перероблювач) та SIA «LBTEX» (Латвія, Рига) (постачальник-отримувач) укладено договір про переробку давальницької сировини від № № L-1109-20, який виконаний ТОВ «Вултекс-С».
Після виконання договору про переробку давальницької сировини від 01.09.2020, SIA «LBTEX» продано ТОВ «Вултекс-С» частину готової продукції - тканину в межах контракту від 14.05.2021, що підтверджується інвойсом.
13.09.2021 з метою митного оформлення товару, позивач подав до Сумської митниці митну декларацію № UA805020/2021/007621, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 60 256,52 доларів США.
На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт від 14.05.2021 № VLB2105, договір про переробку давальницької сировини від 11.09.2020 № L-1109-20 та інвойс № WP-10-09 від 10.09.2021. 
З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів,  а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація з біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476.
На вимогу митного органу, позивач додаткових документів не надав.
23.09.2021 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA805000/2021/000112/2 та складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2021/00334.
Також, 18.09.2020 між ТОВ «Вултекс-С» (перероблювач) та SIA «LBTEX» (Латвія, Рига) (постачальник-отримувач) укладено договір про переробку давальницької сировини від № L-1809-20, який виконаний ТОВ «Вултекс-С».
Після виконання договору про переробку давальницької сировини, SIA «LBTEX» продано ТОВ «Вултекс-С» частину готової продукції - тканину в межах контракту від 14.05.2021, що підтверджується інвойсом.
20.09.2021 з метою митного оформлення товару, позивач подав до Сумської митниці митну декларацію № UA805020/2021/008330, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 136 379,00 доларів США.
На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт від 14.05.2021 № VLB2105, договір про переробку давальницької сировини від 18.09.2020 № L-1809-20 та інвойс № WP-17-09 від 17.09.2021.
З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів,  а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація з біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476.
На вимогу митного органу, ТОВ «Вултекс-С» не надало додаткові документи.
30.09.2021 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UА805000/2021/000122/2 та складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2021/00390.
22.09.2020 між ТОВ «Вултекс-С» (перероблювач) та SIA «LBTEX» (Латвія, Рига) (постачальник-отримувач) укладено договір про переробку давальницької сировини № L-2209-20, який був виконаний ТОВ «Вултекс-С».
Після виконання договору про переробку давальницької сировини, частину готової продукції в межах контракту від 14.05.2021 № VLB2105 SIA «LBTEX» продано ТОВ «Вултекс-С» відповідно до інвойсу.
24.09.2021 з метою митного оформлення товару, позивач подав до Сумської митниці митну декларацію № UA805020/2021/008900, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 42 870,24 доларів США.
На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт від 14.05.2021 № VLB2105, договір про переробку давальницької сировини від 22.09.2020 № L-2209-20 та інвойс № WP-23-09 від 23.09.2021.
З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів,  а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація з біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476.
ТОВ «Вултекс-С» на вимогу митного органу додаткових документів не надало.
06.10.2021 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UА805000/2021/000131/2 та складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2021/00402.
Крім того, 25.09.2020 між ТОВ «Вултекс-С» (перероблювач) та SIA «LBTEX» (Латвія, Рига) (постачальник-отримувач) укладено договір про переробку давальницької сировини № L-2509-20, який був виконаний ТОВ «Вултекс-С».
Після виконання договору про переробку давальницької сировини, частину готової продукції - тканину в межах контракту від 14.05.2021 № VLB2105 SIA «LBTEX» продано ТОВ «Вултекс-С» відповідно до інвойсу.
24.09.2021 з метою митного оформлення товару, позивач подав до Сумської митниці митну декларацію № UA805020/2021/008901, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору в розмірі 66 234,84 доларів США.
На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: контракт від 14.05.2021 № VLB2105, договір про переробку давальницької сировини від 25.09.2020 № L-2509-20 та інвойс № WP-23-09-2 від 23.09.2021.
З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів,  а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація з біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476.
На запит митного органу, позивач документів не надав.
06.10.2021 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UА805000/2021/000132/2  та складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2021/00403.
Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості та картки відмови прийняті відповідачем необґрунтовано, а тому є протиправними.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625.
Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.
Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про витребування додаткових документів послався лише на ч.3 ст. 53МК України, проте не зазначив конкретні обставини, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості, вказівки на розбіжності та документи необхідні для визначення митної вартості ввезених товарів.
Також колегія суддів вказує, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.
Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 815/5274/16, від 05.07.2022 у справі № 804/150/16.
В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.
Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору № VLB2105 від 14.05.2021) з урахуванням інвойсів.
Позивачем до митного оформлення подані митні декларації, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.
Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийняті спірні рішення про коригування митної вартості товарів.
У графі 33 зазначених рішень в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено:
1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв`язку з тим, надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарі, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також зв`язку з ненаданням декларантом додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України;
2) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари;
3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари;
4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані: - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування, транспортування до місця перетину митного кордону України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування;
5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником товарів у зв`язку з виробництвом товарів: витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.
Джерелом інформації по товарам слугувала цінова інформація, що наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС про митні оформлення товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений термін: 
для рішення № UA805000/2021/000054/2  - МД №UА500500/2021/29453 від 24.06.2021, де розрахунок митної вартості складає: тов. №І: - 4,67 доларів США/кг;
для рішення № UA805000/2021/000024/2 - МД №UА807290/2021/6094 від 18.03.2021, де розрахунок митної вартості складає: тов. №І: - 6,25 доларів США/кг;
для рішення № UА805000/2021/000112/2 - МД №UА807290/2021/6094 від 18.03.2021, де розрахунок митної вартості складає: тов. №І: - 6,25 доларів США/кг;
для рішення № UА805000/2021/000122/2 - МД №UА807290/2021/6094 від 18.03.2021, де розрахунок митної вартості складає: тов. №І: - 6,25 доларів США/кг;
для рішення № UА805000/2021/000131/2 - МД №UА807290/2021/6094 від 18.03.2021, де розрахунок митної вартості складає: тов. №І: - 2,50 доларів США/м2 (6,25 доларів США/кг);
для рішення № UА805000/2021/000132/2 - МД №UА807290/2021/6094 від 18.03.2021, де розрахунок митної вартості складає: тов. №І: - 2,50 доларів США/м2 (6,25 доларів США/кг).
Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МК України. 
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції  надані позивачем документи містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.
Доводи апелянта щодо ненадання декларантом до митниці документу на підтвердження передоплати товару або додаткової угоди до договору про відстрочення її сплати, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2.3 контракту № VLB2105 від 14.05.2021 умови оплати визначено : 100% передплата на рахунок продавця. За згодою сторін можливе відстрочення платежу на строк 180 днів з моменту отримання товару покупцем. 
Отже, контрактом визначено два способи оплати, а саме: повна передоплата або відстрочення платежу.
Позивач у судовому засіданні зазначив, що сторони досягли домовленості про відстрочення платежу, а тому жодних документів, щодо оплати товару, на момент митного оформлення у ТОВ "Вултекс-С" не було, і це не суперечило положенням контракту.
Крім того, до суду апеляційної інстанції позивачем надано копії платіжних доручень про оплату товару, придбаного за контрактом № VLB2105 від 14.05.2021, з яких вбачається, що оплата здійснена після митного оформлення. 
Посилання апелянта на ст. 654 ЦК України колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Так, ст. 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Разом з тим, вказана стаття ЦК України стосується саме змін до договору, в той час як досягнення сторонами згоди щодо проведення оплати товару після поставки не є зміною умов , адже така можливість прямо передбачена самим договором. 
При цьому, слід підкреслити, що відповідач, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. Так, у процедурах контролю за митною вартістю товару "предметом доказування" - є "ціна товару" та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови оплати та строки поставки безпосередньо ціни товару та складових митної вартості не стосуються, а тому, відповідно, не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак, і будь-які суперечності між цими відомостями не можуть бути належною і беззаперечною підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Також суд першої інстанції правильно вірно надав оцінку обставинам не надання декларантом при консультаціях із митним органом висновку про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціальними експертними організаціями, зважаючи на те, що: затребування таких висновків здійснено без належних на це підстав, так як наявність обґрунтованого сумніву щодо будь-яких числових значень складових митної вартості та/або якісних чи кількісних показників товару у даній справі не підтверджена; подані позивачем при митному оформлені і під час консультації документи дають обґрунтовану можливість визначити митну вартість товару за ціною договору/контракту. 
Також ч. 2 ст. 53 МК України визначено перелік обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів, серед яких відсутній такий документ як митна декларація країни відправлення.
Отже, митна декларація країни відправлення не є обов`язковим документом для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України митна декларація країни відправлення відноситься до переліку додаткових документів, надання яких може мати місце у випадку не підтвердження декларантом заявленої митної вартості документами, наведеними у ч. 2 ст. 53 МК України.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає вірними висновки суду першої інстанції, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Посилання апелянта на те, що при виконанні митних формальностей за спірною митною декларацією  спрацювала форма контролю системи управління ризиками щодо необхідності здійснити посилений контроль правильності визначення митної вартості товарів, витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, колегія суддів вважає такими, що не стосується обставин, які мають виключне значення для коригування задекларованої позивачем митної вартості товару.
Спрацювання системи управління ризиками є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 57 МК  Верховний Суд зробив у постанові від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а. Підстав для відступу від цього висновку колегія суддів не знаходить.
Колегія суддів також враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.
Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.
Крім того, колегія суддів зауважує, що спірні рішення про коригування митної вартості не містять обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.
Відповідач обмежився лише посиланням на номери та дати митних декларацій, які були взяті за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначивши митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.
Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митних деклараціях було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.
Враховуючи викладене,  суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірні рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товарів прийняті відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Як наслідок, підлягають скасуванню і спірні картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті відповідачем на підставі рішень про коригування митної вартості.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду . Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сумської митниці  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 по справі № 520/24472/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  10.03.2023 року