Ухвала
13 січня 2023 року
м. Київ
справа № 308/8379/21
провадження № 61-4835св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2022 року у справі за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури Домніцького Ю. до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, витребування земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
У липні 2021 року керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в якому просив: 
- визнати незаконним та скасувати рішення Ужгородської міської ради від 22 грудня 2020 року № 30 в частині затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 щодо земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:69:001:0438, площею 1,6 га, для ведення особистого селянського господарства з передачею її у власність; 
- витребувати від ОСОБА_2 земельні ділянки за кадастровими номерами 2110100000:69:001:0448, площею 0,7719 га, та 2110100000:69:001:0447, площею                      0,8281 га, утворені шляхом поділу земельної ділянки за кадастровим номером 2110100000:69:001:0438, площею 1,6 га на користь територіальної громади міста Ужгород.
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 27 липня                         2021 року позов повернув позивачу. Скасував заходи забезпечення позову.
Закарпатський апеляційний суд постановою від 04 травня 2022 року апеляційну скаргу керівника Ужгородської окружної прокуратури залишив без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня                  2021 року без змін.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
В червні 2022 року заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2022 року, в якій просить оскаржені судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до місцевого суду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Верховний Суд ухвалою від 07 червня 2022 року відкрив провадження у цій справі та витребував її матеріали із Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
Справа № 308/8379/21 надійшла до Верховного Суду 21 жовтня 2022 року.
Позиція та висновки Верховного Суду
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Щодо клопотання заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури                                О. Ломакіної-Невідомої про розгляд справи за участі представника прокуратури
Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури Ломакіна-Невідома О. у касаційній скарзі заявиля клопотання про розгляд справи за участі представника прокуратури.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 08 грудня                  1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78), § 25).
Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany», § 28).
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. 
Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи. 
Верховний Суд створив учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
З огляду на вказане остання розглядається без повідомлення та виклику учасників справи. 
Отже, оскільки ЦПК України передбачає можливість розгляду справи у письмовому провадженні без виклику учасників справи, аргументи про розгляд справи за участю представника прокуратури є непереконливими, тому відсутня необхідність у виклику осіб, які беруть участь у справі для надання пояснень, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про розгляд справи за участі представника прокуратури відмовити.
Справу за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, витребування земельної ділянки за касаційною скаргою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури Ломакіної-Невідомої Оксани на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 липня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2022 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	А. І. Грушицький	
 	 	
 	Є. В. Петров