Справа № 452/3269/20                                Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С. 
Провадження № 22-ц/811/1641/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія: 60

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       24 січня 2023 року                                                         м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Матяш С.І.,
з участю: апелянта  ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Рудківської міської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати – ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на земельні ділянки, які розташовані в с. Подільці Сусолівської сільської ради Самбірського району Львівської області. 
У жовтні 2020 року він звернувся у Самбірську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для подання такої заяви.
Вважає, що строк пропустив з поважних причин, оскільки здійснював душпастирське служіння поза межами Самбірсько-Дрогобицької Єпархії (за межами Львівської області), що на переконання позивача, можна віднести до тривалого відрядження.
Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року позов задоволено.
Визначено ОСОБА_2 додатковий строк три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , який не брав участі в даній справі, однак вважає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права та законні інтереси, оскільки на момент смерті матері він був зареєстрований та проживав разом із нею, а отже, вважається таким, що прийняв спадщину.
Додає, що від спадщини не відмовлявся, натомість, позивач забрав у нього документи на земельні ділянки і надав суду неправдиву інформацію, що він являється єдиним спадкоємцем після смерті матері.
Звертає увагу, що позивачу було відомо, що він (апелянт) проживав з матір`ю в одному будинку, опікувався нею та здійснив її поховання. 
Вважає, що позивач повинен був залучити його (апелянта) до участі у справі, як належного відповідача. 
Крім того, вважає, що позивач не обгрунтував поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.
Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В судове засідання апеляційного суду представник відповідача Рудківської міської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності. 
Заслухавши пояснення апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що  ОСОБА_3  померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
За життя,  ОСОБА_3  заповіту не складала, відтак, спадкування після її смерті здійснюється спадкоємцями за законом.
Позивач ОСОБА_2 та апелянт ОСОБА_1 є синами  ОСОБА_3 , що підтверджено письмовими доказами (а.с.8, 51) та визнається сторонами в судовому засіданні. 
Останнім зареєстрованим місцем проживання  ОСОБА_3  на момент її смерті було: АДРЕСА_1 (а.с.53).
Факт постійного місця проживання спадкодавця за вказаною адресою підтверджується документально і визнається стороною позивача.
Згідно з наданою інформацією виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області (а.с.53), на день смерті  ОСОБА_3  разом із нею в одному будинку проживав і був зареєстрований її син – апелянт ОСОБА_1 . 
Наведене підтверджується й витягом з паспорту апелянта ОСОБА_1 , в якому є відмітка про зареєстроване місце його проживання по АДРЕСА_1 (а.с.43-44), а також довідкою про реєстрацію його місця проживання (а.с.45). 
Довідкою Сусолівського старостинського округу виконавчого комітету Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 18.04.2022 року №131 (а.с.54) підтверджено, що апелянт ОСОБА_1 до дня смерті матері проживав разом із нею та опікувався нею.
Зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2 (а.с.13).
Частиною першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою (ч.2 ст.1220 ЦК).
Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом, коло яких визначено ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини.
Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно зі статтею 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до частини першої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК).
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).
Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2 ст.1269 ЦК).
Згідно зі ст.1270 ЦК України, така заява повинна бути подана протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини.
Частиною першою статті 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК).
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК).
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 14.09.2016 року (Справа №6-1215цс16), за змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. 
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 
Разом з тим, законом не обмежено жодними часовими рамками право спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 
Отже, враховуючи те, що апелянт ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті своєї матері – ОСОБА_3 постійно проживав разом із нею за місцем її проживання, тому в силу наведеної вище норми ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, позаяк, позивач ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини після смерті матері у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса не подавав, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину після її смерті.
За таких обставин, визначення позивачу оскаржуваним рішенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини призвело до порушення прав апелянта ОСОБА_1 , який заявляє свої права на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, апелянта не було залучено до участі у справі, як спадкоємця за законом, який прийняв спадщину, що є порушенням норм матеріального та процесуального права і, відповідно, є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, а оскільки позивачем пред`явлено позовні вимоги до неналежного відповідача, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні вказаного позову.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2020 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Рудківської міської об`єднаної територіальної громади Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 03 лютого 2022 року.

Головуючий                                           С.М. Бойко 

Судді:                                                   С.М. Копняк

                                                 А.В. Ніткевич