Справа № 161/14873/22  Провадження №33/802/42/23 	Головуючий у 1 інстанції:Гринь О.М. 	
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю  ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Сорокопуда М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2  на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
В дохід держави із ОСОБА_2 стягнуто 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. судового збору.
Так, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 жовтня 2022 року об 23 год. 44 хв. на вул.Потебні в м.Луцьку, керував автомобілем марки "Рено Кенго", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, нечітка хода, порушення мови), та відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій вищевказану постанову судді вважає необґрунтованою та незаконною. Зазначає про те, що в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції він заявляв усне клопотання про надання йому можливості у реалізації його права на захист та отримання правової допомоги, однак воно було проігнороване, а суддя відразу ж перейшов до розгляду справи по суті. При цьому, він суду повідомляв, що алкогольних напоїв не вживав, так як приймав пігулки від серця. Пояснив і те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не відмовлявся. Також зазначає про те, що постанова йому не оголошувалась, а також не роз`яснювалось право на її оскарження. А тому, вважає, що суд першої інстанції порушив його право на захист, що й на його думку, є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Посилаючись на викладене, просить оскаржувану постанову судді скасувати.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши  ОСОБА_2 , його захисника Сортокопуда М.О., які скаргу підтримали з підстав викладених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.05 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, полягає: 1) у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; 2) або ж у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Факт вчинення ОСОБА_2 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №073311 від 21.10.22, який складений за участі свідків, та за змістом якого ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, нечітка хода, порушення мови) відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку. У протоколі ОСОБА_2 зазначив, що з протоколом не згідний;
       - направленням на огляд водія в КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» від 20.10.22;
       - актом огляду та затримання транспортного засобу від 21.10.22, з якого вбачається, що автомобіль марки "Рено Кенго", державний номерний знак НОМЕР_1 затримувався у зв`язку з керуванням ним в стані алкогольного сп`яніння; 
       - копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №735987 від 21.10.22, за змістом якої ОСОБА_2 керував транспортним засобом та порушив п.9.2 (б) та відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.
       - рапортом працівника поліції від 21.10.22, яким фактично підтверджено обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться відеозаписами з камери службового автомобіля та боді-камери працівника поліції, на яких зафіксовано події, викладені у протоколі. Зокрема, на відеозаписах зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, а також те, що після зупинки, йому як водію транспортного засобу, який мав ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу та і в медичному закладі, тобто у встановленому законом порядку, однак він відмовився. Також йому роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження огляду. Зафіксованим є факт ознайомлення ОСОБА_2 із протоколом про адміністративне правопорушення.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність  ОСОБА_2  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме – у відмові особи, яка керує транспортним засобом відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
При цьому, безпідставними є доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан такого сп`яніння в медичному закладі, так як вони повністю спростовуються оглянутим відеозаписом з боді-камери, який міститься в матеріалах справи, та фактично вказують про протилежне.
Не знайшли свого належного підтвердження будь-якими доказами, окрім як пояснень ОСОБА_2 , його ж твердження про порушення судом першої інстанції його права захист шляхом не надання йому можливості скористатись правовою допомогою.
Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.22 щодо ОСОБА_3 підлягає залишенню без змін.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2  залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2022 року щодо нього, - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                В.А. Подолюк