ПОСТАНОВА 
Іменем України

27 грудня 2022 року                                                                  м. Кропивницький

справа № 393/284/21
провадження № 22-ц/4809/1037/22 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),
судді – Головань А.М., Дуковський О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.,

учасники справи: 
позивач – Комунальне підприємство «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт»;
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 липня 2022 року (суддя Баранський Д.М.),-   

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
Комунальне підприємство «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором найму (оренди) житлової кімнати у гуртожитку у розмірі 6532,79 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 на підставі укладеного з позивачем договору найму кімнати проживав у гуртожитку Комунального підприємства «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт».
Всупереч умов договору найму кімнати, відповідач сплачував плату за житло та комунальні послуги несвоєчасно та не у повному обсязі, у результаті чого за ним рахується заборгованість у розмірі пред`явленої до стягнення суми.
Відповідач неодноразово повідомлявся про наявність заборгованості та попереджався про необхідність її сплати, однак, борг у добровільному порядку не сплатив.
У поданому до суду першої інстанції відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.
Зазначає, що позивач не надав документів, які засвідчують його право власності на гуртожиток, а також право проводити нарахування плати за проживання в гуртожитку та плати за житлово-комунальні послуги.
Звертає увагу на те, що починаючи з 10 жовтня 2020 року будь-яких договорів з позивачем не укладав. Разом з тим, позивачем здійснено нарахування боргу за договором найму (оренди) житлової кімнати по березень 2021 року, тобто у період з 11 жовтня 2020 року по 09 березня 2021 року включно.
Оскільки із припиненням договірних відносин за договором оренди у наймача (орендаря) виникає обов`язок негайно повернути наймодавцеві річ, вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушеного права.
Наголошує, що є внутрішньо переміщеною особою та особою з інвалідністю, а тому має право на отримання житлового приміщення з фондів житла для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб у тимчасове користування безоплатно.
Також посилається на необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості. Зауважує, що заборгованості за житлово-комунальні послуги не мав, ним не сплачувалась у повному обсязі лише плата за проживання у кімнаті. До того ж, нарахована плата за оренду холодильника взагалі не передбачена договором та не є житлово-комунальною послугою (а.с. 86-88 том 1).
У письмових запереченнях на позов відповідач вказує, що відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості йому нарахована плата за договором всього в сумі 12609,08 грн, а з вирахуванням плати за користування холодильником, яка не передбачена договором – 11829,08 грн (60,00 грн х 13 міс. = 780,00 грн). За період з 10 жовтня 2019 року по березень 2021 року відповідачем сплачено всього 14007,56 грн, у тому числі плата за останній місяць проживання у сумі 1196,84 грн. Тобто, на думку відповідача, заборгованість за договором ним сплачена у повному обсязі. Нарахування ж і стягнення заборгованості за договором за період з 11 жовтня 20202 року по 09 березня 2021 року вважає безпідставним у зв`язку з припиненням договірних відносин між сторонами (а.с. 199-200 том 1).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Відповідно до рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 липня 2022 року позов Комунального підприємства «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт» задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 4615,95 грн заборгованості; в іншій частині позову відмовлено; здійснено розподіл судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач проживав у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , а тому зобов`язаний сплачувати за отримані житлово-комунальні послуги. Оскільки відповідач у повному обсязі не здійснює оплату вартості отриманих комунальних послуг, позивач має право на стягнення заборгованості у судовому порядку.
Разом з тим, судом визнано необґрунтованим нарахування позивачем плати за оренду холодильника та неврахування у рахунок оплати за надані послуги суми здійсненої відповідачем переплати за договором у розмірі 1196,84 грн.
Доводи відповідача про безпідставність нарахування позивачем заборгованості з оплати комунальних послуг за періоди, коли він фактично не проживав у гуртожитку, а саме: з 11 серпня 2020 року по 20 грудня 2020 року та з 10 березня 2021 року по 07 грудня 2021 року, судом першої інстанції відхилено з тих підстав, що відповідач кімнату в гуртожитку не здавав та власні речі зі своєї кімнати не забирав, тобто у вказані періоди за ним зберігалось житлове приміщення. При цьому, судом враховано, що у спірні періоди позивачем нараховувалась плата за проживання у гуртожитку (управління гуртожитком), а плата за комунальні послуги нараховувалась пропорційно до часу проживання у конкретному місяці та згідно з даними лічильника електроенергії у кімнаті відповідача.
Місцевим судом стверджується про відсутність у матеріалах справи доказів того, що гуртожиток належить до фонду житла для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Відповідно до поданої апеляційної скарги просить рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що до позовної заяви не було додано правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності (користування) позивача на гуртожиток на момент пред`явлення позову, а також документів, які б підтверджували право позивача проводити нарахування плати за проживання у гуртожитку, плати за комунальні послуги та пред`являти вимоги про стягнення відповідної заборгованості у судовому порядку.
Наполягає на тому, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту стосовно вимог про стягнення заборгованості за договором у період, коли договірних відносин між сторонами не існувало.
Звертає увагу, що у порушення вимог п.8 ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та п.п. 32, 40 Порядку надання в тимчасове користування житлових приміщень з фондів житла для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, відповідач після взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи крім житлово-комунальних послуг також сплачував вартість проживання у кімнаті гуртожитку.
З підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, вказує також на необґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку заборгованості.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

       Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
07 листопада 2022 року закінчено підготовчі дії; справу призначено до розгляду в апеляційному суді на 30 листопада 2022 року, про що постановлено відповідну ухвалу.
У судовому засіданні 30 листопада 2022 року оголошено перерву до 27 грудня 2022 року; явку представника позивача в засідання суду апеляційної інстанції визнано обов`язковою.
Відповідно до ухвали апеляційного суду від 27 грудня 2022 року строк розгляду справи за апеляційною скаргою продовжено на п`ятнадцять днів. 
У встановленому процесуальним законом порядку сторін повідомлено про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги (а.с. 53-54 том 2).
У судовому засіданні 27 грудня 2022 року представники позивача наполягали на безпідставності вимог апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.
Відповідач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши оскаржуване рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступного.

Обставини справи, встановлені судами

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 37944832 від 22 травня 2015 року Новгородківська селищна рада є власником п`ятиповерхового гуртожитку загальною площею 4902,9 кв. м., житловою площею 2206,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 168 том 1).
22 травня 2015 року здійснено державну реєстрацію права комунальної власності територіальної громади Новгородківської селищної ради на об`єкт житлової нерухомості - п`ятиповерховий гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 169 -170 том 1).
За актом приймання-передачі від 20 червня 2017 року капітально відремонтований п`ятиповерховий гуртожиток та трансформаторну підстанцію передано на баланс Комунального підприємства «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт» (а. с. 171-172 том 1).
10 жовтня 2019 року між Комунальним підприємством «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт» (далі - КП «Комфорт», Наймодавець) та  ОСОБА_1 (далі – Наймач) укладено договір на проживання у гуртожитку (найму кімнати) за № 313 (далі – Договір найму, а.с. 9-10 том 1).
Відповідно до умов п.п. 1.1-1.2 Договору найму (Наймодавець) надає, а Наймач приймає у строкове платне користування для проживання кімнату АДРЕСА_3 (далі – житло) та зобов`язується проводити оплату за проживання у гуртожитку у розмірі 1196,84 грн та порядку, передбаченому цим Договором. Житло надається Наймачу для тимчасового проживання без права приватизації. 
Житло передається Наймодавцем і приймається Наймачем на умовах та відповідно до цього Договору та Положення про гуртожиток, затвердженого рішенням Новгородківської селищної ради № 392 від 21 грудня 2017 року (п. 2.1 Договору найму).
У розділі 3 Договору найму сторони погодили, що в день підписання Договору Наймач сплачує плату за житло за перший та останній місяці проживання, згідно тарифів, які діють на момент укладення Договору. Плата за житло та комунальні послуги сплачується Наймачем щомісячно, але не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем оплати. Плата за житло та комунальні послуги встановлюється у розмірі вартості встановленої на підставі затверджених планових розрахунків (тарифів). Розмір оплати може змінюватися у випадках змін чинного законодавства та у зв`язку зі зміною цін і тарифів за комунальні послуги.
Договір діє з моменту його підписання сторонами до 10 квітня 2020 року, але не більше 6 місяців. Пролонгація Договору можлива лише за письмовою згодою Наймодавця шляхом укладення додаткової угоди (п.п. 8.4 – 8.5. Договору найму).
Договір найму підписаний Наймодавцем та Наймачем, скріплений круглою печаткою позивача.
Додатками до Договору найму та його невід`ємними частинами є Перелік майна, що знаходиться в кімнаті та довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 02 червня 2015 року №3517000091, видана ОСОБА_1 (а.с. 11-12 том 1). 
10 квітня 2020 року сторонами підписано Додаткову угоду № 385/49 до Договору найму, якою пролонговано дію Договору до 10 жовтня 2020 року (а.с. 15 том 1).
Відповідно до адресованої позивачу заяви від 10 серпня 2020 року відповідач просив не нараховувати йому комунальні послуги з 11 серпня 2020 року по 20 грудня 2020 року (а.с. 20 том 1).
Підписаний Наймодавцем проект договору на проживання у гуртожитку (найму кімнати) від 20 грудня 2020 року № 484 підпису Наймача не містить. Під текстом договору міститься виконаний вручну напис про наявність у відповідача заборгованості станом на 24 грудня 2020 року (за листопад місяць 2020 року) у сумі 2740,65 грн (а.с. 6-8 том 1).
Як стверджується позивачем, відповідач свої зобов`язання за Договором найму належним чином не виконував, за проживання у кімнаті, комунальні послуги та оренду холодильника у повному обсязі не сплачував, у результаті чого станом на 01 жовтня 2020 року за Наймачем рахується заборгованість за період з квітня по вересень 2020 року у сумі 4356,06 грн, на підтвердження чого до суду надано відповідний розрахунок (а.с. 28 том 1). 
Не зважаючи на численні письмові попередження, повідомлення та претензії позивача (а.с. 16-17, 19, 21-24 том 1), заборгованість за Договором найму відповідачем у повному обсязі не сплачувалась. Попри закінчення 10 жовтня 2020 року строку дії Договору найму, відповідач житло Наймодавцю не повернув, ключі від кімнати не передав, заборгованість за Договором не сплатив.
Відповідачем не заперечується, що у період з 11 серпня 2020 року по 19 грудня 2020 року у кімнаті за № 227 гуртожитку він фактично не проживав, а у період з 20 грудня 2020 року по 10 березня 2021 року знову використовував вказану кімнату для проживання. 
Починаючи з 11 березня 2021 року відповідач у приміщенні гуртожитку не з`являвся.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість Відповідача з оплати вартості проживання у кімнаті, комунальних послуг та оренди холодильника за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року складає 6532,79 грн (а.с. 27 том 1).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 10 березня 2021 року виїхав з кімнати № 227 у гуртожитку на невизначений термін та у невідомому напрямку, адміністрація Наймодавця не змогла встановити зв`язок з Наймачем, кімната не була здана згідно акту та не використовувалася для проживання більше ніж півроку, 13 вересня 2021 року комісією у складі посадових осіб КП «Комфорт», депутата Новгородківської селищної ради та заступника селищного голови було відчинено кімнату № 227 за допомогою підібраних ключів, переписано усі особисті речі відповідача, складено у мішки, які зберігаються у окремому приміщенні, а кімнату опечатано, про що складено відповідний акт (а.с. 109 том 1).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно з ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На переконання колегії суддів оскаржуване судове рішення цим вимогам процесуального закону відповідає у повній мірі.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст. 526, 530, 601, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату (ч. 1 ст. 810 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них визначається Примірним Положенням про користування гуртожитками, затвердженим Постановою КМУ від 20 червня 2018 року № 498 (далі – Положення), дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності.
Відповідно до п. 7 Положення користування жилою площею здійснюється: у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера; у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла.
Організація, що здійснює управління гуртожитком, може надавати наймачеві жилої площі в гуртожитку в користування ліжко, шафу для одягу, стільці, стіл, постільні речі (матрац, подушки, ковдри, постільну білизну) тощо. Перелік майна, що передається наймачеві, визначається договором (п. 14 Положення).
Пунктом 11 Положення передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зокрема, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до п. 15 Положення особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. 
Плата за проживання у гуртожитку включає:
- витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами);
- інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абз. 1 п. 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у справі є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг).
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України.
За викладеного, уклавши з КП «Комфорт» Договір на проживання у гуртожитку (найму кімнати) № 313,  ОСОБА_1  взяв на себе зобов`язання щомісячно сплачувати не тільки плату за найм кімнати, а й сплачувати за житлово-комунальні послуги, які можуть включати послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами. 
При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві комунальної власності територіальній громаді Новгородківської селищної ради та перебуває на балансі Комунального підприємства «Госпрозрахункове підприємство Новгородківської селищної ради «Комфорт».
Апеляційний суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про належність вказаного гуртожитку іншій особі, а відповідач, заперечуючи право Наймодавця на пред`явлення позову у даній справі, у порядку ст. 81 ЦПК України не надав відповідних доказів на підтвердження своїх доводів.
Як убачається з розрахунків заборгованості, що надані до суду першої інстанції позивачем (а.с. 27-28 том 1), тариф за проживання у кімнаті гуртожитку у відповідні періоди встановлений рішеннями виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 23 листопада 2017 року № 101 та від 28 травня 2020 року № 35, тариф за вивезення сміття – рішенням виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 28 березня 2019 року № 25, тариф за водопостачання - рішенням виконавчого комітету Новгородківської селищної ради від 27 липня 2017 року № 71, тариф за водовідведення - рішенням виконавчого комітету Новгородківської селищної ради - від 24 січня 2019 року № 5.
Судом першої інстанції було встановлено, що на кожну кімнату в гуртожитку встановлений окремий лічильник електричної енергії. Коридори мають окремі загальні лічильники електричної енергії. 
Відповідно до змісту розрахунків заборгованості відповідача за Договором найму, нарахування плати за послуги електропостачання здійснювалось окремо за показниками лічильника з кімнати Наймача та за показниками загального споживання електроенергії на підставі постанови НКРЕКП України від 26 лютого 2015 року № 220 та постанови КМУ від 28 грудня 2020 року № 1325.
З оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції з`ясував показники (складові) оплати за проживання у гуртожитку, відповідність розрахунку ставок за проживання у гуртожитку нормам законодавства та договору та перевірив їх обґрунтованість.
За викладеного, посилання відповідача у апеляційній скарзі на не з`ясування судом першої інстанції відповідних обставин не заслуговують на увагу. 
Водночас, місцевим судом підставно враховано, що відповідач після закінчення строку дії Договору найму кімнату не звільнив та Наймодавцю у встановленому порядку не повернув, а тому зобов`язаний вносити оплату за користування житлом та сплачувати комунальні послуги. 

Також судом доцільно зважено на те, що у періоди коли Наймач фактично не проживав у займаній кімнаті, позивачем нараховувалась лише плата за проживання у гуртожитку (управління гуртожитком), а нарахування за комунальні послуги здійснювалось пропорційно до періоду проживання в конкретному місяці та з урахуванням показників лічильника електроенергії у кімнаті.
Щодо розміру пред`явленої до стягнення суми заборгованості, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо безпідставності неврахування Наймодавцем здійсненої відповідачем оплати за Договором найму у сумі 1196,84 грн та включення до суми боргу витрат на оренду холодильника (оскільки такі не передбачені Договором).
Таким чином, повно та всебічно встановивши фактичні обставини справи, у тому числі факт невиконання відповідачем умов Договору найму щодо своєчасної та повної оплати за проживання та житлово-комунальних послуг, районний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за Договором у сумі 4615,95 грн.
При цьому, апеляційним судом не приймаються до уваги доводи скаржника щодо його права на безоплатне проживання як внутрішньо переміщеної особи, оскільки забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування безоплатного тимчасового проживання таких осіб належить до дискреційних повноважень відповідних органів та не є їх обов`язком. 
До того ж, апеляційним судом враховано, що відповідач перебуває на обліку в Новгородківському відділі з питань призначення та виплати державної соціальної допомоги Управління соціального захисту населення Кропивницької районної державної адміністрації, як внутрішньо переміщена особа з 01 листопада 2019 року та отримує щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як особа з інвалідністю загального захворювання.
Отже, суд першої інстанції під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, ним правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити. При вирішенні справи враховані всі заперечення і спростування відповідача, яким надана належна правова оцінка.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Проценко Оксаною Миколаївною залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 липня 2022 року, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А. М. Головань
О. Л. Дуковський