РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 563/1136/21
Провадження № 22-ц/4815/89/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,
суддів: Ковальчук Н.М.,
Хилевича С.В. 
секретар – Пиляй І.С.
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Селянське Агро", 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Павлюка Миколи Григоровича, який діє від імені  ОСОБА_1 , на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року, у складі судді Кулика Є.В., повне судове рішення складено 23 серпня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро» про усунення перешкод у користуванні майном, припинення права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, 

ВСТАНОВИВ:
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро», в якому просила усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022 шляхом повернення ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки за актом прийому, усунення ТОВ «Селянське Агро» будь-яких посівів на вказаній ділянці та невикористання її в подальшому у своїх виробничих цілях; припинити право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022; скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 13 листопада 2012 року, успадкувала чотири земельні ділянки, серед яких і земельна ділянка з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022 на території Бриківської сільської ради Корецького району Рівненської області площею 2,4 га. Право власності на вказані земельні ділянки було зареєстровано 26 червня 2015 року. Зазначає, що нещодавно їй стало відомо, що земельна ділянка із кадастровим номером 5623080400:04:007:0022 перебуває у оренді в ТОВ «Селянське Агро», відповідно до договору оренди від 05 травня 2015 року. Крім того, в Реєстрі речових прав міститься інформація про укладену між нею та ТОВ "Селянське Агро" Додаткової угоди до договору оренди від 05 травня 2015 року, яка укладена 01 грудня 2017 року зі строком дії 17 років. Стверджує, що не укладала правочинів відносно земельної ділянки з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022, не підписувала договору оренди від 05 травня 2015 року та не їй належить вчинений підпис на Додатковій угоді від 01 грудня 2017 року. На даний час земельна ділянка протиправно використовується ТОВ «Селянське Агро», чим порушено її право на вільне користування належним їй майном. 
Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро» про усунення перешкод у користуванні майном, припинення права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт звернення позивача до правоохоронних органів та внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за її заявою не може бути доказом відсутності волі на укладення договору та не підписання договору ОСОБА_1 , оскільки вказані обставини мають бути підтверджені належним та допустимими доказами. Суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 не підписувала договір оренди земельної ділянки від 05 травня 2015 року, укладений між нею та ТОВ "Селянське Агро", волевиявлення на укладення такої угоди не виявляла, внаслідок чого порушено її права, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю.
З апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції звернувся адвокат Павлюк М.Г., який діє від імені ОСОБА_1 .. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, не врахував, що відповідач не надав суду оригінал договору оренди земельної ділянки від 05 травня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Селянське Агро», для проведення почеркознавчої експертизи, а тому враховуючи вимоги законодавства та розподіл обов`язків щодо доказування, вважає, що відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що вказаний договір оренди земельної ділянки не укладався, як і не доведено обставин його укладення, а тому суд мав зробити висновок про відсутність події укладення договору оренди. Зауважує, що 07 травня 2019 року за заявою ОСОБА_1 з приводу шахрайських дій ТОВ «Селянське Агро» внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12019180140000137 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. За вказаним кримінальним провадженням проводяться слідчі дії, направлені на встановлення причетних осіб. Наведені обставини спростовують висновок суду першої інстанції про те, що з 2016 року по 2020 рік позивач не зверталася до відповідача з листом, вимогою, претензією або письмовою пропозицією та проектом додаткової угоди на внесення змін до договору оренди землі в частині строку його дії (офертою). В оскаржуваному рішенні судом зазначено, що протягом п`яти років ОСОБА_1 отримувала орендну плату, що підтверджується відомостями про отримання орендної плати за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 роки, наданими представником відповідача до відзиву. Однак судом не враховано, що між сторонами спору було укладено інший договір оренди земельної ділянки з іншим кадастровим номером на виконання якого позивач і отримувала орендну плату.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. 
Сторони належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явились. Позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат Павлюк М.Г. повідомлені про розгляд справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Поштові повістки направлені на дві адреси ТОВ «Селянське агро» (адреса наявна в матеріалах справи, по якій відповідач раніше отримував поштові відправлення, в тому числі і від суду апеляційної інстанції, та адреса вказана в реєстрі юридичних осіб) повернулись на адресу суду апеляційної інстанції з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». 
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022, яку отримала у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 листопада 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 899.
26 червня 2015 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022 площею 2,24 га зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 274134426 від 09 вересня 2021 року.
З наданих сторонами копій договору оренди земельної ділянки від 05 травня 2015 року наданих сторонами, вбачається, що 05 травня 2015 року між ТОВ «Селянське Агро» та ОСОБА_1 укладено договір земельної ділянки площею 2,24 га з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022, строком на 7 років. В тексті ксерокопій договору наявні підписи виконані від імені уповноваженої особи ТОВ «Селянське Агро» та ОСОБА_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вказаний договір оренди земельної ділянки від 05 травня 2015 року зареєстрований 26 червня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Корецького районного управління юстиції в Рівненській області реєстраційний № 39748413.
Відповідачем також надано копію додаткової угоди, укладеної 01 грудня 2017 року до договору оренди земельної ділянки згідно якої 01 грудня 2017 року між ТОВ «Селянське Агро» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору оренди від 05 травня 2015 року земельної ділянки із кадастровим номером 5623080400:04:007:0022, площею 2,24 га. Вказаною додатковою угодою внесено зміни до основного договору, зокрема, збільшено строк, на який укладено договір до 17 (сімнадцяти) років з дати державної реєстрації права оренди та збільшено розмір орендної плати за земельну ділянку до 8% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. В тексті ксерокопії додаткової угоди наявні підписи виконані від імені уповноваженої особи ТОВ «Селянське Агро» та ОСОБА_1 ..
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - в редакції, чинній на момент укладення договору оренди земельної ділянки) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.
За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.
У статті 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. 
Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Тобто, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
У справі, що переглядається, позивач, уважаючи свої права як власника земельної ділянки порушеними, пред`явив негаторний позов, зокрема, в частині зобов`язання відповідача, який продовжує користуватися земельною ділянкою без достатньої правової підстави, повернути земельну ділянку.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення (пункти 7.18, 7.26 постанови). 
У випадку заперечення самого факту укладення договору оренди, ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користування належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок (пункт 7.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).
У постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц, Велика Палата Верховного Суду не встановила підстав для відступу від раніше зроблених нею висновків у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, та ще раз підтвердила їх правильність зазначивши, що:
«6.49. У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
6.50. Порушенням права у такому випадку є не саме по собі існування письмового тексту правочину, волевиявлення позивача щодо якого не було, а вчинення конкретних дій, які порушують право позивача (наприклад, зайняттям та використанням іншою особою приміщення позивача за відсутності встановлених для цього правових підстав). 
6.51. Протилежне тлумачення означало б, що суд надає документу, підробку якого встановлено належним чином, статус дійсного, визнає настання відповідних правових наслідків за відсутності як волевиявлення, так і інших законних підстав для цього та покладає на особу нічим не обґрунтований обов`язок застосувати для уникнення настання правових наслідків за підробленим документом ті самі способи захисту, що й в умовах, коли правочин дійсно вчинено, а його правомірність презюмується».
За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частина третя статті 12 та частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до положень статті 103 ЦПК, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 102 ЦПК України).
На підтвердження доводів позовних вимог представник позивача просив витребувати у відповідача оригінали договорів оренди та призначити у справі почеркознавчу експертизу.
Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 29 листопада 2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, постановлено витребувати у ТОВ «Селянське Агро» оригінал договору оренди землі від 05 травня 2015 року, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Селянське Агро» на земельну ділянку площею 2,24 га з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022.
Цією ж ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання представника позивача та призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «чи належить підпис на договорі оренди земельної ділянки площею 2,4 га з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022 від 05 травня 2015 року ОСОБА_1 ».
Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ «Селянське Агро» отримало ухвалу суду 09 грудня 2021 року, але ухвалу суду товариство не виконало, оригінал договору оренди від 05 травня 2015 року ні суду, ні експерту не надало.
02 травня 2022 року експертом направлено на адресу суду повідомлення № №19/118/7/7-4023 про неможливість проведення судової експертизи через ненадання експерту об`єкту дослідження – оригінального примірника договору оренди.
Під час апеляційного перегляду справи судом апеляційної інстанції ухвалою від 26 жовтня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування оригіналів письмових доказів та витребувано у ТОВ «Селянське Агро» спірний оригінал договору про оренду землі до 10 листопада 2022 року.
Вказану ухвалу суду апеляційної інстанції ТОВ «Селянське Агро» отримало 09 листопада 2022 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак не виконало її.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року задоволено клопотання представника позивача та призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі укладеному ТОВ «Селянське Агро» та ОСОБА_1 05.05.2015 року (щодо земельної ділянки площею 2,24 га з кадастровим номером 5623080400:04:007:0022) ОСОБА_1 чи іншою особою. Вказаною ухвалою постановлено ТОВ «Селянське Агро» надати до Рівненського апеляційного суду для направлення експертам оригінал спірного договору. Попереджено сторони справи про наслідки ухилення від участі в експертизі, згідно статті 109 ЦПК України.
Вказану ухвалу суду апеляційної інстанції ТОВ «Селянське Агро» отримало 07 грудня 2022 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак не виконало її.
07 грудня 2022 року на адресу Рівненського апеляційного суду надійшло клопотання експерта від 28 листопада 2022 року про надання експерту для дачі висновку досліджуваний документ – договір оренди землі.
12 грудня 2022 року Рівненським апеляційним судом направлено сторонам та їх представникам копії клопотання експерта та окремо листом роз`яснено наслідки ухилення сторони від участі в експертизі.
Вказаний лист ТОВ «Селянське Агро» не отримало, 27 грудня 2022 року лист повернуто на адресу суд з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
24 січня 2023 року на адресу Рівненського апеляційного суду надійшло повідомлення експерта від 16 січня 2023 року про неможливість проведення судової експертизи в зв`язку з не наданням експерту витребуваних ним матеріалів та повернуто суду матеріали справи. 
06 березня 2023 року ухвалою Рівненського апеляційного суду поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду.
Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.
Враховуючи той факт, що відповідач достовірно знаючи про призначення судових почеркознавчих експертиз як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції не надав суду та експерту оригінали спірного договору оренди, який, як стверджує позивач вона не підписувала, колегія суддів вважає, що є всі підстави вважати, що позивач довела, а відповідач не спростував той факт, що між ними не існує договору оренди земельної ділянки та те що позивач його не підписувала. Суд першої інстанції на вказане не звернув уваги, та безпідставно відмовив позивачу у задоволенні позову через недоведеність позовних вимог.
З огляду на викладене, встановивши, що ОСОБА_1 , як власник спірної земельної ділянки не підписувала договір оренди земельної ділянки від 05 травня 2015 року, а відповідач користується земельною ділянкою без достатніх правових підстав, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом повернення її власнику підлягає задоволенню.
Позовні вимоги про припинення права оренди за ТОВ «Селянське Агро» не підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено судом, позивач договір не підписувала, відповідно право оренди у відповідача не виникло.
Оскільки відповідачем 26 червня 2015 року було проведено державну реєстрацію права оренди ТОВ «Селянське Агро» на земельну ділянку площею 2,24 га, кадастровий номер 5623080400:04:007:0022, позовні вимоги про скасування державної реєстрації підлягають задоволенню. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що за результатом апеляційного перегляду апеляційну скаргу задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та задоволено дві позовні вимоги з трьох заявлених позивачем, тому судовий збір сплачений позивачем при зверненні до судів першої та апеляційної інстанції покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач в позові заявляла вимогу про стягнення з відповідача витрат, що понесені нею на отримання правової допомоги в сумі 10000 гривень, однак доказів понесення вказаних витрат суду не надала. 
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 382, 384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Павлюка Миколи Григоровича, який діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково. 
Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 16 серпня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення. 
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро» про усунення перешкод у користуванні майном, припинення права оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку задовольнити частково. 
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро» усунути перешкоди ОСОБА_1  у користування земельною ділянкою площею 2,24 га, кадастровий номер 5623080400:04:007:0022, що розташована на території Бриківської ради Корецького району Рівненської області шляхом повернення земельної ділянки за актом прийому передачі.
Скасувати державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро» на земельну ділянку площею 2,24 га, кадастровий номер 5623080400:04:007:0022, зареєстроване державним реєстратором Корецького районного управління юстиції Рівненської області Павлушиною Н.В., індексний номер рішення 22414851 від 26 червня 2015 року.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Селянське Агро» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 4524 гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Повний текст постанови складено 29 березня 2023 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді Н. М. Ковальчук

С. В. Хилевич