ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 р. 	Справа № 480/4310/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2022, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, по справі № 480/4310/22
за позовом                ОСОБА_1  
до               Національного агентства з питань запобігання корупції                       
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним рішення Національного агентства з питань запобігання корупції про відмову вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомостей про ОСОБА_1 , яке оформлене листом № 23-06/14906-22 від 23.06.2022;
- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості про ОСОБА_1 , як особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2022 відмовлено в задоволенні позову.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила  його скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що з 18.05.2013 (дата набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення національного законодавства у відповідність із стандартами Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією" №  221-VII), відповідальність за порушення обмежень щодо використання службового становища, що підпало під ознаки адміністративного правопорушення за ст. 172-2 КУпАП, декриміналізовано, внесення і наявність у Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, інформації про ОСОБА_1 , яку 11.12.2012 та 05.02.2013 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-2  КУпАП, суперечить вимогам Закону України "Про запобігання корупції"  та самому Положенню, оскільки з 18.05.2012 діяння щодо неї не підпадає під ознаки корупційного правопорушення.
Також позивач зазначає, що нового адміністративного правопорушення протягом року з дня закінчення виконання стягнення за постановами Зарічного районного суду м. Суми у справах          № 1805/12545/2012 та № 591/74/13-п позивач не вчиняла, до адміністративної відповідальності не притягувалась, тому в силу ст. 39 КУпАП вважається такою, що не піддавалася адміністративному стягненню. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2012 по справі № 1805/12545/2012 позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000,00 грн. з конфіскацією на користь держави незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру в розмірі 2280,00 грн. (а.с. 10-11).
На зазначену постанову Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2012 у справі                № 1805/12545/2012 позивачем було подано апеляційну скаргу, однак згідно з постановою Апеляційного суду Сумської області від 16.01.2013 у цій же справі, апеляційне провадження закрито, оскільки до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкликання нею апеляційної скарги (а.с.12).
Постанова Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2012 у справі № 1805/12545/2012 набрала законної сили 16.01.2013, у зв`язку з чим відомості стосовно ОСОБА_1 було внесено до Реєстру.
Також, постановою Зарічного районного суду м. Суми від 05.02.2013 по справі № 591/74/13-п позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 грн. з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди в сумі 3000,00 грн. (а.с.13-15).
Вищевказана постанова оскаржена не була та набрала законної сили 16.02.2013, у зв`язку з чим відомості стосовно ОСОБА_1 було внесено до Реєстру.
Вказані постанови стали підставою для внесення відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення (далі - Реєстр) у січні та лютому 2013 року.
17.05.2022 ОСОБА_1 звернулася з заявою до Національного агентства, в якій просила вилучити з Реєстру відомості щодо неї (а.с.6).
Національне агентство розглянуло вказану заяву та листом від 23.06.2022 № 23-06/14906-22 повідомило позивача про відсутність правових підстав для вилучення відомостей відносно неї з Реєстру, оскільки станом на 22.06.2022 до Національного агентства не надходило судових рішень, які скасовують постанови Зарічного районного суду м. Суми у справах № 1805/12545/2012 та           № 591/74/13-п стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, підстави для вилучення відомостей з Реєстру, відсутні (а.с.7-9).
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у вилучені відомостей щодо неї з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, звернулася до суду з позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи у вилученні з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відомостей про ОСОБА_1 , що оформлено листом № 23-06/14906-22 від 23.06.2022, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 59 Закону України «Про запобігання корупції» відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, що формується та ведеться Національним агентством. Відомості про осіб, які входять до особового складу органів, що провадять оперативно-розшукову або розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність, належність яких до вказаних органів становить державну таємницю, та яких притягнуто до відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, вносяться до розділу з обмеженим доступом Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.
Відомості про фізичних осіб, яких притягнуто до відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів з дня надходження з Державної судової адміністрації України до Національного агентства електронної копії рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Національне агентство забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів після їх внесення до реєстру.
Відкритими для безоплатного цілодобового доступу є такі відомості про фізичну особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення:
1) прізвище, ім`я, по батькові;
2) місце роботи, посада на час вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення;
3) склад корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення;
4) вид покарання (стягнення);
5) спосіб вчинення дисциплінарного корупційного проступку;
6) вид дисциплінарного стягнення.
Зазначені відомості не належать до конфіденційної інформації про особу та не можуть бути обмежені в доступі.
Порядок формування, ведення НАЗК Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення (далі - Реєстр), та надання відомостей з нього визначає Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затверджене рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 09 лютого 2018 року №166 (далі по тексту - Положення №166).
Пунктами 2, 3, 4 розділу І Положення №166 передбачено, що Реєстр - електронна база даних, яка містить відомості про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.
Реєстр ведеться з метою:
1) забезпечення єдиного обліку осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення;
2) забезпечення в установленому порядку проведення спеціальної перевірки відомостей стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком;
3) аналізу відомостей про осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, з метою визначення сфер державної політики та посад, пов`язаних з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, з найбільш корупційними ризиками, а також формування та реалізації державної антикорупційної політики;
4) аналізу відомостей про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.
Держатель та Адміністратор Реєстру - Національне агентство.
За приписами пунктів 1, 2, 3, 5 розділу ІІ Положення №166 внесенню до Реєстру підлягають відомості про осіб, яких притягнуто до відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, та про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.
Підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, є:
1) електронна копія рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень;
2) засвідчена в установленому порядку паперова копія розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.
Електронна копія рішення суду про притягнення до кримінальної, адміністративної та цивільно-правової відповідальності особи за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення надсилається Реєстратору відповідно до порядку надсилання електронних копій судових рішень щодо осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, та щодо юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення.
Реєстратор вносить до Реєстру відомості протягом трьох робочих днів з дня надходження з Державної судової адміністрації України до Національного агентства електронної копії рішення суду, яке набрало законної сили, з Єдиного державного реєстру судових рішень та засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа про накладення чи скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення.
Пунктом 6 розділу ІІ Положення №166 визначено, що до Реєстру вносяться такі відомості про особу, яку притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення:
1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності останнього);
2) число, місяць, рік народження;
3) місце народження;
4) паспортні дані (серія (за наявності) та номер паспорта, ким і коли виданий);
5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);
6) місце проживання (для іноземців, осіб без громадянства - місце проживання за межами України);
7) місце роботи, посада на час вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення;
8) стаття (частина статті) Кримінального кодексу України або Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої особу притягнуто до відповідальності;
9) склад корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення;
10) дата набрання законної сили судовим рішенням про притягнення особи до відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення;
11) дата, номер судового рішення, номер судової справи, найменування суду, який ухвалив (постановив) судове рішення про притягнення особи до відповідальності за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення;
12) вид покарання (стягнення), суть задоволення позовних вимог;
13) підстава та дата зняття, погашення судимості;
14) реквізити розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення;
15) спосіб вчинення дисциплінарного проступку;
16) вид дисциплінарного стягнення;
17)  підстава для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Разом з тим, підставами для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, є ухвала суду про скасування вироку, винесення виправдувального вироку, відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, розпорядчого документа або судового рішення про скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення (пункт 8 розділу ІІ Положення №166).
З матеріалів справи встановлено, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2012 по справі № 1805/12545/2012 позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000,00 грн. з конфіскацією на користь держави незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру в розмірі 2280,00 грн.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 05.02.2013 по справі № 591/74/13-п позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 грн. з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди в сумі 3000,00 грн.
Частиною першою та другою статті 172-2 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або у зв`язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру.
Порушення особою встановлених законом обмежень щодо використання службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з одержанням за це неправомірної вигоди у розмірі, що не перевищує ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або у зв`язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб - тягне за собою накладення штрафу від ста п`ятдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією незаконно одержаної неправомірної вигоди матеріального характеру.
Станом на час вчинення у 2012, 2013 роках позивачем вищевказаного правопорушення чинним був Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції», відповідно до приписів частини першої статті 1 якого, корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 4 названого Закону до суб`єктів відповідальності за корупційні правопорушення віднесено осіб, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або особи, спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, відповідно до закону.
Зі змісту постанов Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2012 по справі №1805/12545/2012 та від 05.02.2013 по справі № 591/74/13-п вбачається, що станом на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 обіймала посаду заступника начальника Управління освіти та науки Сумської міської ради, тобто була службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.
З огляду на викладене, на ОСОБА_1 поширювалися норми Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а вчинене нею адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою, другою статті 172-2 КУпАП, належало до корупційних.
На підставі вищезазначених постанов Зарічного районного суду м. Суми у справах                          № 1805/12545/2012 та № 591/74/13-п відомості щодо позивача були внесені до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, про що відсутній спір між сторонами.
Доказів наявності зазначених у п. 8 розділу ІІ Положення обставин для вилучення з Реєстру відомостей про особу, яка вчинила корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення, матеріали справи не містять.
Згідно з рішенням Національного агентства від 01.02.2019№ 367 інформаційно-телекомунікаційну систему "Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення",  прийнято в постійну (промислову) експлуатацію з 00 год. 00 хв. 04.02.2019. 
До початку ведення Національним агентством Реєстру, повноваження щодо його ведення, здійснювалися Міністерством юстиції України, а також Головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим та головними територіальними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі згідно з Положенням про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні правопорушення, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2012 № 39/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.01.2012 за № 28/20431.
Отже, інформація щодо позивача була внесена до Реєстру Міністерством юстиції України, а згодом зазначені відомості передані до Національного агентства, яким, згідно з рішенням Національного агентства від 01.02.2019 № 367 інформаційно-телекомунікаційну систему «Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення»,  Реєстр прийнято в постійну (промислову) експлуатацію з 04.02.2019.
Факти внесення Міністерством юстиції України відомостей до Реєстру щодо ОСОБА_1 нею не оскаржувалися і не були визнані у судовому порядку протиправними.
Доводи позивача, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, про те, що у Національного агентства була відсутня можливість перенести до Реєстру відомості, які були попередньо внесені Міністерством юстиції України є безпідставними та необгрунтованими, адже вони не спростовують обставин встановлених Зарічним районним судом м. Суми під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що в даних правовідносинах Національне агентство лише забезпечує ведення Реєстру у порядок та спосіб визначених Положенням про реєстр, відповідає нормам чинного законодавства, а тому доводи та аргументи позивача покладені в основу апеляційної скарги, є безпідставними.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивач нового адміністративного правопорушення протягом року з дня закінчення виконання стягнення за постановами Зарічного районного суду м. Суми у справах № 1805/12545/2012 та № 591/74/13-п не вчиняла, до адміністративної відповідальності не притягувалась, тому в силу ст. 39 КУпАП вважається такою, що не піддавалася адміністративному стягненню, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Норма статті 39 КУпАП регулює правовідносини, які виникають під час застосування КУпАП, і слугує кваліфікуючою ознакою для застосування деяких статей КУпАП, які передбачають накладення стягнення за повторне вчинення правопорушення.
Однак, положення КУпАП не встановлюють порядок ведення Реєстру та порядок внесення до нього або виключення із нього відповідних відомостей.
Перелік підстав для вилучення відомостей з Реєстру чітко визначений у п. 8 розділу II Положення і є вичерпним. 
У той же час наявність в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомостей про притягнення особи до відповідальності, не виключає застосування положень ст. 39 КУпАП, позаяк Реєстр лише містить інформацію про осіб, які вчинили, як в даному випадку позивач, корупційне правопорушення. Дані Реєстру не можуть бути доказом того, чи є особа на будь-яку дату такою, що не була піддана адміністративному стягненню, оскільки така особа з огляду на норми КУпАП може вважатися такою, що не була піддана адміністративному стягненню, але бути такою, що була притягнута до адміністративної відповідальності.
Отже, наявність у Реєстрі відомостей про осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, є лише підтвердженням існування факту притягнення особи до такої відповідальності. При цьому, законом не передбачено можливості не включення таких відомостей та/або виключення з Реєстру інформації, у зв`язку з тим, що станом на момент внесення таких відомостей сплив строк, встановлений статтею 39 КУпАП після якого особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки постановами Зарічного районного суду м. Суми від 11.12.2012 у справі                                      № 1805/12545/2012 та від 05.02.2013 у справі № 591/74/13-п, які набрали законної сили, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-2 КУпАП, зазначені постанови стали підставою для внесення відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, а належних доказів наявності обставин для вилучення відомостей щодо позивача з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення у розумінні п. 8 розділу ІІ Положення №166 позивачем не надано, відповідач не мав правових підстав для вилучення таких відомостей щодо позивача з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.
Отже, відмовляючи у вилученні з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відомостей про ОСОБА_1 , що оформлено листом № 23-06/14906-22 від 23.06.2022, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством.
Таким чином, позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2022 року по справі № 480/4310/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено
З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів  вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат (в т.ч. витрат на професійну правничу правову допомогу) по даній справі.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2022 по справі                             № 480/4310/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва