ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 листопада 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/12573/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,  розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення   Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року в адміністративній справі №280/12573/21 (Новікова І.В.) за позовом   ОСОБА_1     до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області   про  визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1     звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправними відповідача щодо відмови судді у відставці позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з зарахуванням до стажу роботи, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарного періоду проходження строкової військової служби у лавах Радянської Армії (Військово-Морському флоті) з 05.11.1975 по 28.11.1978 року, половини строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1981 по 01.07.1985 року та періоду роботи на посаді стажера народного судді Орджонікідзевського районного народного суду м.Запоріжжя з 29.08.1985 по 01.12.1985 року, чим неправомірно зменшили щомісячне довічне грошове утримання до 72% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 року;
- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи позивача на посаді судді, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби у лавах Радянської Армії (Військо-Морському флоті) з 05.11.1975 по 28.11.1978 року, що становить 3 роки 00 місяців 24 дні, половину строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1981 по 01.07.1985 року, що становить 1 рік 11 місяців 00 днів, а також період роботи на посаді стажера народного судді Орджонікідзевського районного народного суду м.Запоріжжя з 29.08.1985 по 01.12.1985 року, що становить 3 місяців 03 дні;
- зобов`язати відповідача здійснити з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу у розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи зі стажу роботи на посаді судді 36 років 01 місяць 28 днів, без обмеження граничного розміру та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з зарахуванням до стажу роботи, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарного періоду проходження строкової військової служби у лавах Радянської Армії з 05.11.1975 по 28.11.1978 року та половини строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1981 по 01.07.1985 року, та зменшення щомісячного довічного грошового утримання до 72 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби у лавах Радянської Армії з 05.11.1975 по 28.11.1978 року, що становить 3 роки 00 місяців 24 дні та половину строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1981 по 01.07.1985 року, що становить 1 рік 11 місяців 00 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 19.02.2020 року провести судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволені позову.  
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про відсутність підстав для зарахування до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, служби в лавах Радянської армії та половину строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського, оскільки  на час виходу позивача у відставку набрав чинності  Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року  за  №1402, у зв`язку з чим  Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року  за  №2453  втратив чинність. Відповідно до  ст. 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року  за  №1402  до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишньою Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Крім того, здійснивши розрахунок стажу позивача, суд першої інстанції втрутився у дискреційні повноваження відповідача.  
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що   з 02.12.1985 року позивач обраний на посаду судді Кам`янсько-Дніпровського народного суду.
Наказом Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.12.2016 року №114-ос позивача відраховано зі штату суду, у зв`язку із прийняттям Верховною Радою України постанови від 08.09.2016 року про звільнення судді ОСОБА_1 у відставку.
З 05.12.2016 року суддя у відставці ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області, як такий, що отримує довічне грошове утримання.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року  по справі №280/2948/21 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 з 19.02.2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди, визначеного у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області №08-02/997 від 17.03.2020 року, і виплатити заборгованість з урахуванням раніше проведених виплат. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року по справі №280/2948/21 позивачу поведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 року, згідно з довідкою ТУ ДСА України в Запорізькій області №08-02/997 від 17.03.2020 року. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року, з урахуванням стажу роботи на посаді судді з 02.12.1985 по 02.12.2016 року - 31 рік 00 місяців 02 дні, щомісячне довічне грошове утримання розраховано згідно з ч.3 ст.142 Закону №1402 визначено у розмірі 72 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Водночас на думку позивача останньому до стажу судді не зараховано проходження строкової військової служби у лавах Радянської Армії з 05.11.1975 по 28.11.1978 року, що становить 3 роки 00 місяців 24 дні та половину строку навчання за денною формою в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1981 по 01.07.1985 року, що становить 1 рік 11 місяців 00 днів, що в свою чергу впливає на відсоток отримуваної пенсії. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Частиною другою  статті 19 Конституції  Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до частини першої  статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р.  №1402-VIII  (далі  Закон №1402-VIII)  до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Абзацом 4 пункту 34  розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII  визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
За приписами частини першої  статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. за  №2453-VI  до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Відповідно до абзацу другого частини четвертої  статті  43 Закону «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-XII  у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді, (далі - Закон № 2862-XII) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному  арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року  (далі - Закон № 2453-VI), який  діяв на час роботи позивача суддею, також містить бланкетну норму стосовно визначення стажу роботи на посаді судді.
Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону  №2453-VI  судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим  Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
За змістом частини першої  статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992  р.  №2232-XII  військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до пункту 3-1  постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», яка діяла до 01.12.2012 р.,  до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного  законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності  Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI,  передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та календарний період проходження строкової військової служби.
Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить понад 10 років, враховується також половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі за денною формою в Харківському юридичному інституті імені Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1981 по 01.07.1985 року, що становить 1 рік 11 місяців 00 днів та  та календарний період проходження строкової військової служби з 05.11.1975 по 28.11.1978 року, що становить 3 роки 00 місяців 24 дні, про що вірно зазначив суд першої інстанції. 
За таких обставин  позивач має повних 35 років, а тому відповідно до положень Закону №1402-VIII, довічне грошове утримання повинно бути визначено у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції зобов`язавши відповідача здійснити позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, не втрутився у дискреційній повноваження відповідача, а обрав найбільш ефективний спосіб для відновлення порушених прав позивача. 
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення   Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року в адміністративній справі №280/12573/21 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року в адміністративній справі №280/12573/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва