Справа № 136/243/22
Провадження № 22-ц/801/357/2023
Категорія: 42
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року	Справа № 136/243/22	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
судді-доповідача Денишенко Т. О., 
суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,
за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., представника пози-вача ОСОБА_1 адвоката Каруна В. П., розглянувши за правилами, вста-новленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці, в залі судових засідань апеля-ційного суду у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 
про стягнення безпідставно набутих коштів, відсотків за користування ними,
за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рі-шення Липовецького районного суду Вінницької області від 14 листопада 2022 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Липовець Вінницької області за голову-вання судді Шпортун С. В., повний текст якого складений 21 листопада 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
15 лютого 2022 року ОСОБА_1  звернувся у Липовецький районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 754971,30 гривні, відсотків за користування цими коштами в сумі 50386,58 гривень, а всього 805357,88 гривень, посила-ючись на наступні обставини. 19 листопада 2019 року сторони у справі досягли згоди щодо продажу належного ОСОБА_2 зернозбирального комбайна CLAAS DOMINATOR MEGA 208, заводський № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , за ціною 27000,00 доларів США. Отримавши від ОСОБА_1 вказану суму коштів, ОСОБА_2 власноручно написав розписку відповідного змісту. У подальшому, у порушення взятих на себе зобов`язань, відповідач ухилився від підписання договору купівлі - продажу комбайна та акту його приймання-передачі, не передав покупцю свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про її зняття з обліку, що унеможливило реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на комбайн. Разом з тим, по даний час ОСОБА_2 не повернув отримані за комбайн кошти, внаслідок чого безпідставно збагатився за рахунок позивача. Ситуація, що склалася, спонукала ОСОБА_1 звер-нутися в суд із цим позовом.
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 14 лис-топада 2022 року позов задоволений у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у сумі 754971,30 гривні, 50386,58 гривень відсотків за користування коштами, а всього 805357,88 гривень. 
Додатковим рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8053,58 гривень. Заява пред-ставника позивача щодо вирішення питання з розподілу витрат на професійну правничу допомогу залишена без розгляду. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 14 листопада 2022 року, відповідач ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні по-зову ОСОБА_1 у повному обсязі. Скаржник вважає оскаржуване рішен-ня таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи та наголошує, що продав комбайн позивачу, отримавши за це 27000,00 доларів США. Зазначене підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою. Скаржнику невідомо, чому до подання цього по-зову у суд комбайн не поставлений ОСОБА_1 на облік в установлено-му порядку, хоча він користується придбаною машиною понад два роки. Усний договір між сторонами у справі, укладення якого підтверджено розпискою від 19 листопада 2019 року з викладенням усіх його істотних умов, не визнаний не-укладеним, недійсним. ОСОБА_1 хоче незаконно збагатитися шляхом повернення грошових коштів і продовжити надалі користуватися комбайном, залишаючи його у своєму володінні. Скаржник стверджує, що йому нічого неві-домо про укладення 14 червня 2018 року договору купівлі-продажу комбайна із ОСОБА_3 , такий договір, акт приймання-передачі трактора він не під-писував. Яким чином дублікат свідоцтва на комбайн потрапив до ОСОБА_3 скаржнику теж невідомо. ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу задово-лити.
Хоча заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Каруна В. П. з питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу додатковим рі-шенням Липовецького районного суду Вінницької області від 01 грудня 2022 року залишена без розгляду, це додаткове рішення суду не оскаржується. У зая-ві до суду ОСОБА_1 від 21 листопада 2022 року ( а. с. 197 ) викладене клопотання про ухвалення додаткового рішення лише щодо стягнення на його користь судових витрат зі сплати судового збору у сумі 8053,58 гривень. Щодо понесення інших судових витрат ( з оплати правничої допомоги адвоката ), то позивач повідомив суд, що не має наміру заявляти про їх відшкодування. 
ОСОБА_1 , його представник адвокат Карун В. П. скористалися ви-значеним цивільним процесуальним законом та забезпеченим ухвалою апеля-ційного суду від 30 січня 2023 року правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , відповідний відзив в електронній формі надійшов до апеляційного суду 06 лютого 2023 року. Виклавши у відзиві історію вчинен-ня ОСОБА_2 дій відносно комбайна CLAAS DOMINATOR MEGA 208, позивач та його представник стверджують, що на момент складання розписки про продаж комбайна від 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 не було пе-редане дійсне свідоцтво ЕЕ122198 про реєстрацію транспортного засобу з від-міткою про зняття його з обліку, що є обов`язковою складовою договору купів-лі-продажу комбайна, тобто, укладення договору зазначеного купівлі-продажу між сторонами у справі не відбулося. Відтак ОСОБА_2 безпідставно отри-мав від позивача обумовлені у розписці кошти. Позивач, його представник кон-статують, що зміст розписки від 19 листопада 2019 року є лише свідченням факту отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 обумовленої у ній суми коштів і не може бути підтвердженням укладення між сторонами договору ку-півлі-продажу. Комбайн у власність позивача переданий не був. На підставі укладеного 14 червня 2018 року договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на комбайн 28 квітня 2022 року зареєс-троване за покупцем ОСОБА_3 . Укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу комбайна станом на 19 листопада 2019 року з  ОСОБА_1 було очевидно неможливим в силу попередніх дій самого продавця. Позиція ОСОБА_2 стосовно не підписання ним першого договору купівлі-продажу комбайна з ОСОБА_3 не підтверджується доказами у справі, які відпо-відач мав змогу надати суду першої інстанції на відповідній стадії процесу, але не зробив цього. Позивач, його представник просять оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
У судове засідання апеляційного суду відповідач, його представник, який брав участь у справі у суді першої інстанції, не з`явилися з невідомих причин, хоча про місце, день та час розгляду справи відповідач повідомлений завчасно, в установленому порядку, про що у матеріалах справи містяться незаперечні докази, зокрема, рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_2 су-дового поштового відправлення. Суд звертає увагу на відсутність у матеріалах справи доказів щодо наявності повноважень в адвоката відповідача на участь у перегляді справи у порядку апеляційного провадження. Керуючись нормами статті 372 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, ураховуючи думку представника позивача адвоката Каруна В. П., який вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача, ухвалила здійснити розгляд справи без участі ОСОБА_2 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Каруна В. П., дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у ній докази в їх сукупності, перевіривши за-конність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно з нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунту-ватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначе-ним вимогам, воно правильним, законним та справедливим.
Задовольняючи у повному обсязі позов ОСОБА_1  про стягнення з ОСОБА_2  безпідставно набутих грошових коштів, суд першої інстанції узяв до уваги, що відповідно до розписки від 19 листопада 2019 року, оригінал якої міститься у матеріалах справи ( а. с. 50 )  ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 комбайн CLAAS DOMINATOR MEGA 208, 1997 року випуску, заводськ-ий № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , отримавши у повному обсязі кошти за машину у сумі 27000,00 доларів США та зазначивши, що претензій у нього немає. Також судом установлено та сторонами не заперечувалася та об-ставина, що відповідач передав позивачеві видане 23 червня 2017 року свідоц-тво серії НОМЕР_3 про реєстрацію цього комбайна, у якому власником зна-чився ОСОБА_2 . Керуючись нормами статей 6, 203, 210, 328, частинами пер-шими статей 626 - 628, нормами статті 638 ЦК України, Закону України «Про дорожній рух», положеннями Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-буді-вельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механіз-мів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2009 року № 694, Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого по-становою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, суд першої інстанції підкреслив обов`язковість державної реєстрації, перереєстра-ції, обліку транспортних засобів та їх власників. Власники транспортних засо-бів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєс-трувати ( перереєструвати ) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних докумен-тів. У разі наявності обтяжень реєстрація ( перереєстрація ) транспортних засо-бів здійснюється за наявності згоди обтяжувача ( обтяжувачів ), справжність підпису ( підписів ) якого ( яких ) засвідчена нотаріусом. Державою чітко ви-значене правове регулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією договорів, предметами яких є, зокрема, трактори. Власники таких машин зо-бов`язані зареєструвати їх у територіальному органі Держпродспоживслужби протягом десяти діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації. Строк реєстрації може бути продовжений територіальним органом Держпродспоживслужби у разі немож-ливості власника своєчасно її провести у зв`язку з хворобою, відрядженням чи з інших причин. Ма шина реєструється протягом семи днів на підставі зареєстро-ваної установленому порядку державним інспектором заяви власника або упов-новаженої ним особи, а також визначеного зазначеним вище Порядком перелік-у документів, у тому числі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тощо, у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі.
Також є чітко урегульованим порядок продажу транспортних засобів.  Під час продажу транспортних засобів, що перебувають ( перебували ) на обліку у Держпродспоживслужбі, останньою видається покупцеві свідоцтво про реєс-трацію машини з відміткою про зняття, зокрема, трактора з обліку чи акт тех-нічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( технічний паспорт ) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі ( пункт сімнадцятий Порядку № 1200 ).
Сам по собі вчинений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу транспортного засобу без реального зняття його з реєстрації, перереєстрації у вищезазначеному порядку, без надання відповідному органу переліку необхід-них документів для зняття з реєстрації та видачі нового свідоцтва і внесення відповідних відомостей, не породжує переходу права власності від продавця до покупця. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом у справі № 683/2694/16-ц ( провадження № 61-17988св18 ).
Суд першої інстанції, ураховуючи об`єктивні обставини, що мають місце у цій справі, дійшов висновку, що сторони досягли домовленості щодо укладення договору купівлі-продажу комбайна, за результатом чого до набуття ОСОБА_4 права власності на рухоме майно, він як покупець передав ОСОБА_5 грошові кошти у повному обсязі у розмірі 27000,00 доларів США за предмет договору купівлі-продажу, про що й складена 19 листопада 2019 року розписка відповідного змісту. Отримання вказаних коштів ОСОБА_2 не заперечується. 
Нормами статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого ) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно ), зобов`язана повернути потер-пілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України засто-совуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслід-ком події, а також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним право-чином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шко-ди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виника-ють за наявності таких умов: набуття або збереження майна, набуття або збере-ження за рахунок іншої особи, вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: набуття або збереження майна однією особою ( набувачем ) за рахунок іншої (потерпілого), шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи ( потерпі-лого ), обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого, відсут-ність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, ретельно проаналізувавши в сукупності наявні у справі докази, у тому числі відображені на dvd-r диску відеофайли, суд першої інстанції дійшов переконан-ня про неправомірність дій ОСОБА_2 з реалізації комбайна двом особам, передачі під час оформлення розписки 19 листопада 2019 року про отримання 27000,00 доларів США позивачу недійсного, нібито втраченого свідоцтва про реєстрацію машини, через що ОСОБА_1 не зміг зареєструвати комбайн на своє ім`я. За таких фактичних обставин справи порушені майнові права по-зивача підлягають захисту у судовому порядку у повному обсязі в обраний ним законний спосіб цього захисту. 
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції від 14 листопада 2022 року, відповідач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що комбайн у день складення розписки був фактично переданий позивачу разом із документами щодо реєстрації машини ( дублікатом свідоцтва ) з відміткою про зняття її з обліку, кошти у сумі 27000,00 доларів США він отримав від покупця комбайна і не заперечує цього. Тобто, 19 листопада 2019 року відбувся договір-купівлі продажу між сторонами у справі, а про обставини купівлі-продажу комбайна 14 червня 2018 року, складання акту прийому-передачі машини ОСОБА_3 поставлення комбайна на облік ОСОБА_3 28 квітня 2022 року відпові-дачу нічого не відомо. 
Колегія суддів апеляційного суду визнає доводи апеляційної скарги безпід-ставними, надуманими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, через що вони цілком і повністю на увагу не заслуговують. Належить визнати, що мотиви апеляційної скарги є неспроможними, суперечливими юри-дичній визначеності цивільним правовідносинам у ці справі, легітимності доб-росовісних дій позивача.
Верховний Суд неодноразово підкреслював обов`язок судів надавати пра-вову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із установлених під час розгля-ду справи фактів, визначати, яку правову норму необхідно застосувати для ви-рішення спору. Суд при прийнятті рішення повинен застосовувати саме ті норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідноси-ни, без зміни предмета позову та обраного позивачем способу захисту. 
Суд першої інстанції не помилився, визначивши правовідносини, що виникли та мають місце між сторонами у цій справі, як кондикційні зобов`язан-ня, що грунтуються на набутті чи збереженні майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого). За фактичними обставинами справи набуття чи збереження майна ( у цьому випадку грошових коштів ) відбулося за відсут-ності на те правової підстави, адже договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який би мав відповідати вимогам ЦК України, цим вимогам не відповідає.
Апеляційний суд визнає беззаперечними ті обставини, що 19 листопада 2019 року між сторонами у справі було досягнуто згоди стосовно продажу  ОСОБА_6  належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію машини  НОМЕР_3  комбайна зернозбирального CLAAS DOMINATOR MEGA 208, за-водський № НОМЕР_1 , двигун №  НОМЕР_2 , за ціною 27000,00 доларів США. Того ж дня ОСОБА_1  передав продавцю обумовлену суму коштів, про що  ОСОБА_2  власноручно написав розписку та передав позивачу крім розписки свідоцтво про реєстрацію машини ( комбайна ) НОМЕР_3 . При цьому ОСОБА_2 не повідомив ОСОБА_1 , що комбайн уже проданий 14 серпня 2018 року ОСОБА_3 , а передане позивачу свідоцтво про реєстра-цію машини НОМЕР_3 за його ж заявою значиться втраченим і взамін нього ОСОБА_2 29 травня 2018 року отримав інше свідоцтво про реєстрацію машини ( комбайна ) НОМЕР_4 .
Позивач та його представник обгрунтовано звертають, концентрують увагу на такому перебігу фактичних обставин, про які їм стало відомо лише завдяки витребуваним судом документам. 08 грудня 2015 року ОСОБА_2 у Голов-ному управлінні Держпродспоживслужби у Вінницькій області зареєстрував право власності на комбайн зернозбиральний CLAAS DOMINATOR MEGA 208, заводський № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , отримавши дер-жавний номерний знак для машини НОМЕР_5 та свідоцтво про її реєстрацію ІС041605. 22 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_2 машина знята з реєс-трації для реалізації в межах України. 23 червня 2017 року за заявою ОСОБА_2 поновлена реєстрація комбайна та видані реєстраційний документ НОМЕР_3 і номерний знак НОМЕР_6 . 29 травня 2018 року ОСОБА_2 як власник звернувся із заявою до уповноваженого органу про втрату свідоцтва ЕЕ069846 на комбайн та отримав його дублікат ЕЕ122198. 14 червня 2018 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу комбайна, а уже наступного дня 15 червня 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про зняття з обліку машини для реалізації у межах України. 19 листопада 2019 року ОСОБА_2 отримав від позивача кошти, нібито, за продаж йому комбайна, передав-ши при цьому свідоцтво на машину ЕЕ069846, яке раніше було ним заявлене як втрачене та взамін він отримав ще 29 травня 2018 року інше свідоцтво про реєстрацію машини.
На підтвердження набуття ОСОБА_3 права власності на комбайн зернозбиральний CLAAS DOMINATOR MEGA 208, у матеріалах справи міс-тяться: надана 28 квітня 2022 року заява ОСОБА_3 , свідоцтво про реєс-трацію на його ім`я машини, що підтверджує законність її придбання, договір купівлі - продажу комбайна від 14 червня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт приймання - передачі комбайна, висновок спе-ціаліста від 27 квітня 2022 серії АЯ 021280.
Зібрані у справі докази підтверджують, що передане відповідачем позива-чеві свідоцтво про реєстрацію комбайна зернозбирального ЕЕ069846 на час до-сягнення домовленостей із позивачем 19 листопада 2019 року було визнане втраченим, а відтак є недійсним. Зазначені фактичні обставини у справі ОСОБА_7 не спростовані.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов`язується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму.
Керуючись принципами статті 210 ЦК України, статті 34 Закону України «Про дорожній рух», положеннями Порядку відомчої реєстрації та зняття з об-ліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших ме-ханізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2009 року № 694, беручи до уваги правовий висновок Верховного Суду, викла-дений у постанові від 30 жовтня 2019 року № 683/2694/16-ц щодо моменту набуття права власності у розумінні статті 34 Закону України «Про дорожній рух», купівлею-продажем комбайна належить вважати факт, коли продавець, крім іншого, має право на продаж машини та передає покупцеві дійсне свідоц-тво про її реєстрацію з відміткою про зняття з обліку, тобто, той законодавчо визначений пакет документів, який має бути підставою для реєстрації права власності на машину у визначеному законом порядку. У цій справі однією із ви-значальних є та обставина, що ОСОБА_2 не передав позивачу свідоцтво про реєстрацію комбайна НОМЕР_4 з відміткою про зняття його з обліку, не склав акт прийому-передачі машини, тобто, не передав комбайн в установленому порядку, що є обов`язковими складовими договору купівлі-продажу такого то-вару, тому укладення вказаного правочину між сторонами у справі не відбуло-ся. 
Станом на 19 листопада 2019 року ОСОБА_2 достеменно знав про не-можливість продажу ОСОБА_1 комбайна, за півтора року до цього уже ним проданого, до речі в установленому законом порядку, іншій особі - ОСОБА_8 . Фактичні обставини справи свідчать про безпідставність отримання ОСОБА_2 обумовленої у розписці суми коштів у розмірі 27000,00 доларів США, які підлягають стягненню на користь позивача у справі.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, стягнувши з відпові-дача згідно з нормами статті 625 ЦК України, які поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення ( договірних чи де-ліктних ), у тому числі й на позадоговірні грошові зобов`язання, що виникають на підставі статті 1212 ЦК України. Тому у разі стягнення безпідставно одержа-них чи збережених коштів нараховуються 3% річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15, від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17, від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18.
Обрання стороною позивача у цій справі конкретного способу захисту по-рушеного майнового права, інтересу кореспондується із наведеними нею узго-джених між собою, об`єктивних доводів та доказів, відповідає вимогам статті 12 ЦПК України, відповідно до якої, зокрема, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на під-ставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції пере-глядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що сто-суються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, прий-маються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.
Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить за-конних підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інс-танції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржу-ване судове рішення є законним та обґрунтованим, належно умотивованим, то-му апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 належить залишити без задо-волення.
Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права. 
Згідно з нормами статті 141 ЦПК України понесені скаржником судові витрати у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення суду першої інстанції повинні бути залишені за ним. 
Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 14 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, відсотків за користування ними - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 06 березня 2023 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський