ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/1153/20                                                   Головуючий у І інстанції - Кармазін О.А.
                                                                                             Суддя-доповідач - Мельничук В.П.                                                            

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 

                    Головуючого-судді:                         Мельничука В.П.,     
                                          суддів:                         Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

                     при секретарі:                        Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Першої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора, в якій просив:
- визнати протиправним і скасувати рішення Першої кадрової комісії від 12.12.2019 про неуспішне проходження атестації Позивачем;
- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 21.12.2019        № 2147ц про звільнення ОСОБА_1 з посади Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях досудового розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних правлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержання законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України та органів прокуратури;
- поновити ОСОБА_1 на посаді Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях досудового розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних правлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержання законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України;
- стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24.12.2019 по день ухвалення судового рішення, без утримання податків та інших обов`язкових платежів.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року - скасовано та прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано протиправним і скасовано рішення Першої кадрової комісії від 12.12.2019 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.
Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 21.12.2019         № 2147ц про звільнення ОСОБА_1 з посади Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях досудового розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних правлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержання законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України та органів прокуратури.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді Прокурора відділу організації і процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях досудового розслідування у яких здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних правлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних проваджень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержання законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Офісу Генерального прокурора (код ЄДРПОУ 00034051) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1 168 209 (один мільйон сто шістдесят вісім тисяч двісті дев`ять) грн. 48 коп.
На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на користь Позивача здійснені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 45 000,00 грн.
Відповідачам було надіслано на їх офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі через систему «Електронний суд» повістки-повідомлення, якими повідомлено, що розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відбудеться у відкритому судовому засіданні 26 січня 2023 року.
Зазначені повістки-повідомлення доставлено Відповідачам 23 січня 2023 року.
Крім того, Позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення було додано докази надіслання вказаної заяви всім учасникам справи, що підтверджується службовим чеком Укрпошти за штрихкодовим ідентифікатором 0101047315850.
Згідно з інформацією з офіційного сайту Укрпошти, вказану заяву отримано Відповідачами 23 січня 2023 року.
Відповідно до частини 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим, в силу приписів ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, тому колегія суддів дійшла висновку за можливе розглянути справу без участі представників Відповідачів.
Клопотання, пояснення або заперечення Відповідачів на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, до суду апеляційної інстанції не надходили, що не перешкоджає розгляду вказаної заяви.
Розглянувши зазначену заяву, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 3 статті 143 КАС України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з ч. 5 статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 1 п. 1 частини 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
До суду, Позивачем, для підтвердження витрат на правничу допомогу було подано: договір про надання правової допомоги від 12 лютого 2021 року на 3 арк.; Доручення про надання правової допомоги від 20.10.2022 на 1 арк.; Додаткову угоду від 20 жовтня 2022 року до договору про надання правової допомоги від 12.02.2021 на 1 арк.; Акт про надання правової допомоги від 19 січня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 12.02.2021 на 1 арк.; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ           № 000927 на 1 арк.; Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1081459 на 1 арк.
Як вбачається з матеріалів справи, між Адвокатом Федоренком Олегом Павловичем (надалі - Адвокатом) та ОСОБА_1 (надалі - Замовником) укладено договір про надання правової допомоги від 12 лютого 2021 року (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатиш замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.
Згідно з п. 1.2 Договору 1.2. Адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень:
- надає Замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб.
- представляє Замовника з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, залиш, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документа, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені Замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах Замовника не передбачених даним Договором.
- представляє інтереси Замовника в судах, в органах прокуратури, МВС та СБУ під час досудового та судового слідства, кримінального провадження, у справах про адміністративні правопорушення, подавати заяви, клопотання, пояснення, докази та вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів Замовника.
20.10.2022 ОСОБА_1 відповідно до п. 2.1. Договору про надання правової допомоги від 12.02.2021 надано Адвокату Федоренко О.П. доручення про надання Замовнику правової допомоги з питань оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києві від 19.10.2022 у справі № 640/1153/20.
20 жовтня 2022 року між Сторонами укладено Додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 12.02.2021, згідно з якою Замовник та Адвокат дійшли спільної згоди щодо врегулювання порядку та умов проведення розрахунків за Договором про надання правової допомоги від 12.02.2021 виходячи із Доручення про надання правової допомоги від 20.10.2022.
Сторони підтвердили та не заперечували проти того, що вартість послуг Адвоката з представництва інтересів Замовника в Шостому апеляційному адміністративному суді з питання оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києві від 19 жовтня  2022 року у справі № 640/1153/20, скасування рішення першої Кадрової комісії від 12 грудня 2019 року про неуспішного проходження атестації Замовником та наказу Офісу Генерального прокурора від 21 грудня 2019 року № 2147ц про звільнення Замовника буде розраховуватись від фактично витраченого Адвокатом часу.
Вартість 1 години роботи Адвоката складає 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.).
Інші умови Договору залишилися незмінними.
Як вбачається з акта про надання правової допомоги від 19 січня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 12.02.2021, Адвокат надав, а Замовник прийняв наступну правову допомогу, а саме:
- юридичний аналіз спірної ситуації, вивчення судової практики Верховного суду у подібних справах та встановлення правових висновків, які можуть бути застосовані у даному спорі - 5 год. по 3 000,00 грн = 15 000,00 грн;
- складання та подача апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду м. Києві від 19 жовтня 2022 року у справі № 640/1153/20 - 9 год. по 3 000,00 грн =              27 000,00 грн;
- участь в судовому засіданні, яке відбулось 19 січня 2023 року - 1 год. = 3 000,00 грн.
Відповідно до вказаного Акта, загальна вартість послуг з надання правової допомоги у справі № 640/1153/20 становить 45 000,00 (сорок п`ять тисяч грн 00 коп.), без ПДВ.
Таким чином, на переконання Позивача з Відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 45 000,00 грн.
За правилами ч.ч. 1,2 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), (частина сьома статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Вказане правило при вирішені питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17 (73021615) та від 11 квітня          2018 року у справі № 814/698/16 (73356068).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, п. 30).
Колегія суддів зазначає, що згідно з пунктами 1, 2, 4, 10 частини 3 статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 2, 8, 9 КАС України при вирішенні справи, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат вбачається, що суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання та основні засади адміністративного судочинства, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 статті 166 КАС України).

Таким чином, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це, зокрема підтверджується і вимогами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, витрати на професійну правничу допомогу є витратами, що пов`язані з розглядом справи і такі підлягають розподілу в залежності від результату розгляду справи по суті. Розмір витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат, зокрема і на правничу допомогу. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 580/6044/21 зазначено, що саме Відповідачі, як особи, які заперечують зазначений Позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язані навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження своїх доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.
З матеріалів справи вбачається, що Позивачем подано документи в підтвердження понесених витрат та розрахунок таких витрат, проте Відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували співмірність розміру судових витрат із обсягом виконаних адвокатом у даній адміністративній справі робіт. Клопотання Відповідачами із наведенням обґрунтувань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявлялися.
Колегія суддів, розглянувши заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу зазначає, що вбачає за доцільне стягнути з Офісу Генерального прокурора витрати на професійну правничу допомогу у сумі 45 000,00 грн, понесені Позивачем під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від           25 листопада 2022 року у справі № 340/8537/21, 29 листопада 2022 року у справі                             № 340/9016/21, 08 грудня 2022 року у справі № 640/9945/19, 
Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5     ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що заява Позивача підлягає задоволенню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора на корить ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 45 000,00 грн.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241, 242, 243, 252, 308, 310, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора              (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, код ЄДРПОУ 00034051) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі                                            45 000,00 (сорок п`ять тисяч) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький

                                                                                                      О.М. Оксененко