Постанова
Іменем України
30 березня 2023 року
м. Київ
справа № 3/2021
провадження № 61-831ав23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 , 
заявник, особа яка не брала участі у справі та подала апеляційну скаргу -  ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Дорошенко Анжеліка Петрівна, на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року у складі судді Шаманської Н. О. у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі № 3/2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви про скасування рішення третейського суду 
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Регіональній торгово?промисловій палаті Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі № 3/2021 позов про стягнення боргу за договором позики задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 23 березня 2016 року у розмірі 532 949,14 грн та судові витрати у розмірі 8 475,39 грн.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 червня 2021 року на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Регіональній торгово промисловій палаті Миколаївської області від 07 травня 2021 року видано виконавчий лист.
07 липня 2021 року головним державним виконавцем Притуляком К. А. Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах зведеного виконавчого провадження № 66016214 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 532 949,17 грн та боргу у сумі 8 475,39 грн накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок, реєстраційний номер 505551448248, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 4824810100:05:032:0026, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4824810100:05:032:0031, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 550429 від 16 серпня 2021 року по лоту № 488894 ДП «Сетам» учаснику № 1 ОСОБА_5 реалізовано житловий будинок та дві земельні ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 
26 грудня 2022 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі № 3/2021 за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 23 березня 2016 року у розмірі 532 949,14 грн.
Заявник зазначає, що не знала і не могла знати про розгляд третейської справи, оскільки не брала участі у розгляді справи.
Також вказує, що третейський суд вирішив питання про її права та обов`язки, а тому строк для подання заяви про скасування рішення третейського суду становить 90 днів з моменту, коли вона дізналася про це рішення.  
ОСОБА_3 вказує, що про ухвалення рішення третейським судом дізналась 15 грудня 2021 року.
Також заявник посилається на рішення Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року, яким пункт 1 частини п`ятої статті 454 та частину 7 статті 454 ЦПК України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). 
В рішенні Конституційного Суду України також зазначено, що пункт 1 частини п`ятої, частина сьома статті 454 ЦПК України, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
Заявник посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20 травня 2022 року у справі № 824/236/21, від 02 червня 2022 року у справі № 814/477/21, від 09 червня 2022 року у справі № 824/3/22 про те, що з урахуванням пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 ЦПК України, які визнані неконституційними, суди повинні досліджувати питання поважності пропуску строку на подання заяви про оскарження рішення третейського суду, передбаченого вимогами частини п`ятої статті 454 ЦПК України.
Крім того заявник зазначає, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , був придбаний ОСОБА_2 за час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 , а тому відчуження цього будинку без її згоди є порушенням права власності на частку майна. 
Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Регіональній торгово промисловій палаті Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі № 3/2021.
Миколаївський апеляційний суд своєю ухвалою від 28 грудня 2022 року заяву  ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі № 3/2021 
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу 
за договором позики, повернув особі, яка її подала, на підставі 
статті 454 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що із заявою про скасування рішення третейського суду ОСОБА_3 звернулася до Миколаївського апеляційного суду лише 26 грудня 2022 року, тобто поза межами строку, встановленого статтею 454 ЦПК України та частиною четвертою статті 51 Закону України «Про третейські суди».
Також вказано, що положення статті 454 ЦПК України не передбачають можливості поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду. Частина сьома цієї статті містить імперативну норму, якою встановлено наслідки подання такої заяви після встановленого частинами п`ятою або шостою цієї статті строку. Цей строк є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є безумовною підставою для повернення поданої заяви.
Іншого порядку обчислення строку на оскарження рішення третейського суду процесуальне законодавство не містить.
Враховуючи, що заяву про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області від 07 травня 2021 року подано заявником після закінчення строку, передбаченого пунктом 1 частини 5 статті 454 ЦПК України, вона підлягає поверненню.
Суд не прийняв до уваги посилання заявника на рішення Конституційного суду від 06 квітня 2022 року № 2-р(ІІ)/2022, оскільки на час подання ОСОБА_3 заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області від 07 травня 2021 року у справі № 3/2021, частина сьома статті 454 ЦПК України не втратила свою чинність, а тому підлягає застосуванню.
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників справи
Не погодившись з ухвалою апеляційного суду, як суду першої інстанції, ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Дорошенко А. П., оскаржила її в апеляційному порядку до Верховного Суду.
В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що апеляційним судомбезпідставно не враховано рішення Конституційного суду від 06 квітня 2022 року № 2-р(ІІ)/2022.
Процесуальна норма, яка позбавляла можливість поновлення строку для подання заяви про оскарження рішення третейського суду фактично визнана неконституційною, проте введення в Україні воєнного стану відтермінувало строк набуття чинності рішення Конституційного суду від 06 квітня 2022 року № 2-р(ІІ)/2022.
Заявник посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20 травня 2022 року у справі № 824/236/21, від 02 червня 2022 року у справі № 814/477/21, від 09 червня 2022 року у справі № 824/3/22 про те, що з урахуванням пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 ЦПК України, які визнані неконституційними, суди повинні досліджувати питання поважності пропуску строку на подання заяви про оскарження рішення третейського суду, передбаченого вимогами частини п`ятої статті 454 ЦПК України.
Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції щодо законності ухвали про повернення заяви про скасування рішення третейського суду
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню, оскільки його ухвалено з порушенням норм процесуального права. 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Повертаючи заяву, Миколаївський апеляційний суд як суд першої інстанції виходив із того, що заява про скасування рішення третейського суду подана після закінчення строків, встановлених частиною п`ятою статті 454 ЦПК України.
Верховний Суд не погоджується з таким висновком Миколаївського апеляційного суду, виходячи з наступного. 
Нормативно-правове обґрунтування
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, тобто спір, який або вже існує, або може виникнути у майбутньому між сторонами договору. Стаття 4 Закону України «Про третейські суди» визначає серед інших такі принципи організації і діяльності третейського суду: законності (пункт 1), незалежності третейських суддів та підкорення їх тільки законові (пункт 2), змагальності сторін, свободи в наданні ними третейському суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 4), всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спорів (пункт 10).
Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів врегульовано розділом VІІІ ЦПК України «Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів».
Відповідно до частини першої статті 454 ЦПК України і частини другої статті                          51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене шляхом звернення до суду із заявою про його скасування сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки.
Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом (частина третя статті 454 ЦПК України).
Заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: 1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; 2) особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом (частина п`ята статті 454 ЦПК України).
Частина сьома статті 454 ЦПК України містить правило про те, що заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою статті 454 ЦПК України, повертається.
Рішенням Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 2?р(II)/2022 у справі № 3-9/2019(206/19) за конституційною скаргою ОСОБА_6 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 1 частини п`ятої, частини сьомої статті 454 ЦПК України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункт 1 частини п`ятої, частину сьому статті 454 ЦПК України у тому, що вони унеможливлюють поновлення судом строку на подання особою, яка є стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, заяви про скасування рішення третейського суду.
Водночас Конституційний Суду України вказав, що пункт 1 частини п`ятої, частина сьома статті 454 ЦПК України, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.
Тому до спливу зазначеного періоду указана норма підлягає застосуванню, але з урахуванням висновків Верховного Суду.
Здійснюючи тлумачення положень частини сьомої статті 454 Цивільного процесуального кодексу України, Верховний Суд зазначає, що зазначена норма процесуального права не є імперативною, цей строк не є преклюзивним (присічним), оскільки не містить заборони на поновлення цього строку, як, наприклад, це передбачено у частині другій статті 358, частині третій статті 394, частині третій статті 424 ЦПК України та інших нормах.
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина перша статті 120 ЦПК України).
Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша та друга статті 126 ЦПК України).
За частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не брала участі у розгляді третейським судом справи № 3/2021  07 травня 2021 року.
Представник ОСОБА_3 адвокат Дорошенко А. П., яка здійснює свою діяльність у місті Миколаєві, подала заяву про скасування рішення третейського суду 26 грудня 2022 року. ОСОБА_3 вказувала, що проживає за межами України, з початку повномасштабної війни, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року, в Україну не поверталася. 
Крім того, обґрунтовуючи строк звернення до суду із цією заявою ОСОБА_3 посилається на те, що Миколаївська міська територіальна громада  з квітня по листопад 2022 року входила до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року.
Як вбачається з матеріалів справи, 16 серпня 2021 року відбулися прилюдні торги з продажу арештованого нерухомого майна, а саме: житлового будинку та двох земельних ділянок, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Убачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками реалізованого з прилюдних торгів майна, яке арештоване при примусовому виконанні виконавчого листа № 3/2021, виданого на виконання оскаржуваного рішення третейського суду, остання посилається на відсутність судового рішення про поділ майна подружжя,  та на те, що вона не знала про наявність рішення третейського суду на час проведення прилюдних торгів. Ці та інші обставини підлягають з`ясуванню під час вирішення питання про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду.
Ураховуючи те, що пункт 1 частини п`ятої, частину сьому статті 454 ЦПК України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), суд першої інстанції не дослідив питання поважності пропуску строку на подання ОСОБА_3 заяви про оскарження рішення третейського суду, зокрема вищевикладених обставин та інших обставин, які були викликані воєнним станом в Україні, не врахував висновків Верховного Суду щодо застосування статті 454 ЦПК України у сукупності зі статтею 127 ЦПК України. 
Повертаючи заяву про скасування рішення третейського суду, апеляційний суд, як суд першої інстанції, дійшов передчасних висновків щодо неможливості поновлення строку на його оскарження з підстав преклюзивності строку, чим позбавив заявника права у встановленому ЦПК України порядку оскаржити рішення третейського суду, що є порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 824/49/2209 (провадження № 61?5223ав22), від червня 2022 року у справі № 824/3/22, від 02 червня 2022 року у справі № 814/477/21, від 14 травня 2020 року у справі № 781/2/2018, провадження № 61-41606ав18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 755/7631/20 (провадження № 61-12521ав20) та від 20 травня 2022 року у справі № 824/236/21 (провадження № 61-19239ав21).
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, скасувати судове рішення суду першої інстанції, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Дорошенко Анжеліка Петрівна, задовольнити.
Ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Миколаївського апеляційного суду, як суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
В. В. Сердюк
В. А. Стрільчук