УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 594/1798/21
провадження № 51-147ск23
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року. 
Вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 серпня 
2022 року 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Михалків Борщівського району Тернопільської області, жителя 
АДРЕСА_1 , раніше судимого 04 жовтня 2021 року за ч. 2 ст. 125 КК до 850 грн штрафу, сплаченого 11 жовтня 2021 року, 
засуджено: за ч. 1 ст. 299 КК до покарання у виді арешту на строк 6 місяців; за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі 
ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.
Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої 
ОСОБА_5 5000 грн на відшкодування моральної шкоди та в доход держави 3089, 16 грн процесуальних витрат.
За вироком ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за те, що він 14 жовтня 
2021 року близько 06:20, зайшовши на територію житлового господарства ОСОБА_5 , що на АДРЕСА_2 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, порушуючи вимоги п. 6 ч. 2 
ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», з метою заподіяння травми собаці, палицею завдав тварині, що належить до хребетних, три удари, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження, які призвели до загибелі собаки, після чого кинув її тіло у колодязь.
Крім того, ОСОБА_4 у невстановлені досудовим слідством дату та час незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс. 14 жовтня 2021 року близько 06:20 
ОСОБА_4 , зайшовши на територію зазначеного господарства ОСОБА_5 , проник на горище житлового приміщення, де залишив подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору. У цей же день, під час проведення огляду місця події на горищі було виявлено та вилучено зазначену речовину та поліпропіленовий мішок білого кольору із залишками подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору. Згідно з висновком експерта згадана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом 677, 524 гр сухою вагою, що є великим розміром.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року апеляційні скарги прокурора та захисника залишені без задоволення, а вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 - без зміни. 
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його вина у вчиненні інкримінованих злочинів не доведена поза розумним сумнівом, що було залишено поза увагою апеляційним судом. За версією засудженого, він 14 жовтня 
2021 року у господарстві потерпілої не був, а перебував дома, про що свідчать показання його матері - свідка ОСОБА_6 . Крім того, на думку засудженого, про його невинуватість свідчить і той факт, що він був обізнаний про наявність відеокамер у господарстві потерпілої та знав місце їх розташування. Зазначає, що потерпіла ОСОБА_5 (його сестра) та її чоловік - свідок ОСОБА_7 його обмовили, протокол огляду місця події - господарства потерпілої є недопустимим доказом, оскільки понята ОСОБА_8 не була присутньою протягом усього часу проведення слідчої дії, з огляду на це, всі похідні докази, також є недопустимими. Стверджує, що апеляційний суд доводи сторони захисту не перевірив та не надав на них вичерпних відповідей і, залишаючи апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, свого рішення не мотивував. Вважає ухвалу апеляційного суду такою, що не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК. 
Заслухавши доповідь судді Верховного Суду, перевіривши додані до скарги копії вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого слід відмовити на таких підставах.
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу 
про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як убачається з доданих до скарги копій судових рішень, апеляційний суд на спростування доводів апеляційної скарги захисника стосовно необґрунтованого засудження ОСОБА_4 правильно послався на досліджені місцевим судом та наведені у вироку та ухвалі показання потерпілої ОСОБА_5 , її чоловіка - свідка ОСОБА_7 , свідків - понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також письмові докази.
Зокрема, з показань подружжя ОСОБА_10 , а також з даних протоколу огляду речового доказу - диску із відеозаписом видно, що 14 жовтня 2021 року близько 06:20 на територію їх господарства проник їх родич - ОСОБА_4 (якого вони впевнено впізнали на відеозаписі, який встановлено у домогосподарстві), в руках якого були мішок та палиця. Саме він завдав собаці трьох ударів, від чого та перестала рухатися, носив по господарству ящики, щось робив у сараї. 
Як убачається з даних протоколу огляду місця події від 14 жовтня 2021 року, на горищі літньої кухні домоволодіння ОСОБА_5 було виявлено та вилучено частини гілок та суцвіть рослин зеленого кольору, а також поліпропіленовий мішок з залишками подрібненої речовини рослинного походження, що за даними висновків експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, 676, 68 та 0, 844 гр сухою вагою. Також у криниці було виявлено труп собаки. 
Відповідно акту № 140 Борщівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, смерть собаки настала внаслідок паралічу та зупинки дихання після пошкодження цілісності коробки та тканин головного мозку після ймовірного нанесення удару тупим предметом.
Також, згідно з даними висновків експертів слід пальця руки, виявлений на зовнішній поверхні алюмінієвого накриття криниці належить ОСОБА_4 , а на горловині поліпропіленового мішка знайдені сліди поту, які можуть належати 
ОСОБА_4 . 
Наведені, а також інші досліджені місцевим судом та перевірені судом апеляційної інстанції докази свідчать про обґрунтованість висновків судових інстанцій про те, що саме ОСОБА_4 14 жовтня 2021 року близько 06:20 на території домоволодіння ОСОБА_5 вчинив жорстоке поводження з твариною та незаконні дії у сфері обігу наркотичних засобів.
Доводи засудженого у касаційній скарзі про те, що потерпіла та свідок 
ОСОБА_7 його обмовили, що судові інстанції безпідставно не врахували показання його матері - свідка ОСОБА_6 та про те, що він був обізнаний про наявність відеокамер у господарстві потерпілої, а тому не приходив до неї та не вчиняв злочинних дій, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції і, як такі, що не знайшли свого підтвердження, визнані безпідставними. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками.
Так, показання потерпілої та зазначеного свідка узгоджуються як між собою, так і з іншими дослідженими доказами, а тому вони обґрунтовано покладені в основу обвинувального  вироку. Даних, які б свідчили, що зазначені особи могли обмовити ОСОБА_4 судовими інстанціями не встановлено.
Показання свідка ОСОБА_6 судовими інстанціями не взято до уваги, оскільки вона є матір`ю засудженого та зацікавлена у тому, аби її син уникнув кримінальної відповідальності. До того ж, її показання спростовуються дослідженими судом доказами.
З показань свідка ОСОБА_7 видно, що ОСОБА_4 знав лише про одну відеокамеру в їх господарстві (яку й розвернув у іншу сторону), інші відеокамери встановлював їх син і ОСОБА_4 про них не знав.
Також предметом перевірки суду апеляційної інстанції (як і місцевого суду) були доводи ОСОБА_4 стосовно недопустимості як доказу протоколу огляду місця події. За наслідками такої перевірки судові інстанції не знайшли порушень вимог статей 223, 237 КПК під час проведення цієї слідчої дії. Огляд проведено за участю двох понятих, які підписали протокол, при цьому жодних зауважень від них не поступало. Крім того, наявність мішка з наркотичним засобом у домогосподарстві потерпілої, також підтверджується долученими до протоколу фотознімками. 
Колегія суддів не вбачає підстав ставити під сумнів такі висновки судових інстанцій, отже доводи ОСОБА_4 у касаційній скарзі з цього приводу, також є безпідставними.
З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, дії ОСОБА_4 за ч. 1 
ст. 299 та ч. 2 ст. 309 КК кваліфіковані правильно.
Таким чином, апеляційний суд ретельно  перевірив доводи, наведені в апеляційній скарзі сторони захисту, надав на них вичерпні відповіді та обґрунтовано залишив скаргу без задоволення, належним чином мотивувавши свій висновок із цього приводу. 
Вважати рішення суду апеляційної інстанції таким, що не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, немає підстав.
Оскільки з наведених у касаційній скарзі засудженого мотивів убачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає за необхідне відмовити  у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.  
Беручи до уваги наведене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду 
від 02 листопада 2022 року. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                            ОСОБА_3