Ухвала
Іменем України 
 
21 березня 2023 року                                                                                                      
м. Київ
 
справа № 757/50805/19
провадження № 51- 4962 впс 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
захисника в режимі відеоконференції       ОСОБА_6 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження                                          № 42017000000002948 від 15 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, 
встановив:
До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 42017000000002948 від 15 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а саме з Голосіївського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду.
Клопотання мотивовано тим, що матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 постановою прокурора від 15 вересня 2017 року були виділені з кримінального провадження № 12013220540000400 від 31 січня 2013 року та об`єднані в одне кримінальне провадження № 42017000000002948 за обвинуваченням ОСОБА_7 . Ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 991/9494/20 встановлено, що кримінальне провадження № 12013220540000400 від 31 січня 2013 року здійснюється відносно осіб, які відповідають критеріям п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, та підсудне Вищому антикорупційному суду. 
Досудове розслідування кримінальних проваджень № 42017000000002948 від                15 вересня 2017 року та № 12013220540000400 від 31 січня 2013 року стосувалось одних і тих самих епізодів кримінальних правопорушень, вчинених за одних і тих самих обставин злочинною організацією, пов`язаних єдиним умислом. Натомість виділення в окреме кримінальне провадження відбулось не у зв`язку з різною правовою природою інкримінованих злочинів, а було здійснене з метою сприяння досудовому розслідуванню і виконанню завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
Таким чином, на переконання сторони обвинувачення, у кримінальному провадженні № 42017000000002948 від 15 вересня 2017 рокувбачаються підстави для направлення зазначеного кримінального провадження до Вищого антикорупційного суду длярозгляду. 
Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив задовільнити.
Захисник ОСОБА_6 у поданому письмовому запереченні та наданих в судовому засіданні поясненнях заперечував проти клопотання та просив відмовити у його задоволенні.
Заслухавши доповідь судді, позиції прокурора та захисника, перевіривши наведені у клопотанні та запереченні проти нього доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Частиною 3 ст. 34 КПК України передбачено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
У клопотанні прокурора ОСОБА_5 зазначено, що з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 42017000000002948 вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується в участі у злочинній організації з метою вчинення особливо тяжкого злочину, а також в участі у злочинах, вчинюваних такою організацією: заволодінні чужим майном в особливо великому розмірі шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб у складі злочинної організації; підробленні офіційних документів у складі злочинної організації. До вчинення злочинів були залучені службові особи з числа керівництва НБУ, зокрема Особа 6, яку постановою Верховної Ради України призначено на посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в НБУ, Особа 32 та Особа 33, яких наказом Особи 6 призначено на посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в НБУ, а також інші учасники злочинної організації, досудові розслідування щодо яких виділені в окремі провадження, без яких вчинення злочину було неможливим.
Обґрунтовуючи необхідність задоволення клопотання, прокурор також покликається на те, що по даному кримінальному провадженню підготовче судове засідання не проведено, справа перебуває на стадії підготовчого судового засідання в Голосіївському районному суді м. Києва.
З огляду на викладене, прокурор просить направити кримінальне провадженняз Голосіївського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду для розгляду.
У відповідь на запит Верховного Суду Голосіївський районний суд м. Києваповідомив, що 04 листопада 2019 року з Київського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №42017000000002948 від 15 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року призначено підготовче судове засідання, яке на даний час не проведено.
Предметна підсудність Вищого антикорупційного суду визначається за сукупністю визначених в КК України та КПК України критеріїв.
Відповідно до статті 331 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, тобто злочинів, передбачених статтями 191,  262,  308,  312,  313,  320,  357,  410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочинів, передбачених статтями 210,  354,  364,  364-1,  365-2,  368-369-2  КК України, статтями 206-2,  209,  211,  366-1 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України, тобто: 
1) злочин вчинено Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; державним службовцем, посада якого належить до категорії "А"; депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру"; особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової та митної справи III рангу і вище; військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків; 
2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 
3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 КК України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 КК України або у пункті 1 частини 5 статті 216 КПК України.
Згідно з пунктом 20-2 «Перехідні положення» КПК України підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду"; 2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
У разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду (абзац 3           пункту 20-2 «Перехідні положення» КПК України).
Кримінальне провадження № 42017000000002948 стосовно ОСОБА_7 здійснюється щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, тобто одне діяння із інкримінованих ОСОБА_7 є підсудним Вищому антикорупційному суду. Проте, ОСОБА_7 , обіймаючи на час вчинення кримінальних правопорушень посаду старшого економіста відділу кредитування ПАТ «РЕАЛ БАНК»  та заступника начальника відділу кредитування управління фінансових ресурсів ПАТ «РЕАЛ БАНК», не належала до суб`єктів, зазначених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
За предметом кримінального правопорушення та/або розміром завданої шкоди кримінальне провадження № 42017000000002948 стосовно ОСОБА_7 також не відповідає вимогам, передбаченим п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, оскільки щодо кримінального правопорушення за ст. 191 КК України вимогу стосовно предмета та/або розміру завданої шкоди встановлено лише для випадків, коли зазначене кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.
Відомості про кримінальне провадження № 42017000000002948 стосовно      ОСОБА_7 внесені до ЄРДР 15 вересня 2017 року. Досудове розслідування на той час було доручено слідчому відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України. У зазначеному кримінальному провадженні Національне антикорупційне бюро України ніколи не здійснювало досудове розслідування, а Спеціалізована антикорупційна прокуратура не закінчувала даного досудового розслідування. 
Зурахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для направлення матеріалів кримінального провадження № 42017000000002948 від 15 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а саме з Голосіївського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду, а тому клопотання слід залишити без задоволення. 
Керуючись статтями 33-1, 34, пунктом 20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, Суд
постановив:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження № 42017000000002948 від 15 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, з Голосіївського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду, залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                 ОСОБА_3