П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 400/3517/21	
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Домусчі С. Д., Шеметенко Л. П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та розпорядження в частині анулювання ліцензії

В С ТА Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2021 року Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі – відповідач, ГУ ДПС в у Миколаївській області), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 30.04.2021 №388214290903 про застосування фінансових санкцій у розмірі 6800 грн. за порушення вимог статті 15- 3 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а саме:  продаж тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.; 
- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 30.04.2021 №61-р в частині анулювання ліцензії №14090311202002035 на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначила про відсутність підстав для застосування санкцій, передбачених статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95 (далі – Закон № 481/95)
За твердженням позивачки, податкове повідомлення-рішення від 30.04.2021, прийняте контролюючим органом на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення № 8 від 17.03.2021, яка винесена із грубим порушенням вимог законодавства та оскаржена у судовому порядку.
Протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення, на думку позивачки,  складається з того, що непідтверджений факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.
Також позивачка вважає безпідставним розпорядження контролюючого органу, в частині анулювання ліцензії, виданої на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та посилається на те, що протиправні рішення відповідача негативно впливають на її підприємницьку діяльність.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, позов ФОП ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС в у Миколаївській області від 30.04.2021 №388214290903 та розпорядження від 30.04.2021 №61-р, в частині анулювання ліцензії №14090311202002035.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що належним доказом притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності передбаченої статтею 17 Закону № 481/95 є постанова про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності.
На думку суду, скасування у судовому порядку постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.03.2021 року № 8, свідчить про відсутність у діях позивача складу правопорушення, санкція за яке передбачена статтею 17 вказаного Закону.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення про накладення на позивачку штрафу, а також  розпорядження, в частині анулювання наданої їй ліцензії, є протиправними та підлягають скасуванню у зв`язку з відсутністю в діях суб`єкта господарювання податкового правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, ГУ ДПС у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року та прийняти нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95, визначений Порядком застосування фінансових санкцій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2033 №790. 
Так, відповідно до пункту 5 вказаного Порядку, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, в тому числі, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних виробів та тютюнових виробів.
Скаржник наголошує, що факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, зафіксований протоколом про адміністративне правопорушення та підтверджується поясненнями неповнолітньої та її матері, а також постановою про накладення на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
На переконання контролюючого органу, скасування в судовому порядку постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не позбавляє суд, який розглядає по справу суті, та предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями винної особи, права надати їм власну оцінку.
За твердженням скаржника, оскаржуване податкове повідомлення – рішення є законним, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Позивачка своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа буде розглядатися в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 29.09.2000 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Миколаївській області.
Основним видом діяльності за КВЕД є 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. 
Свою підприємницьку діяльність позивач здійснює за адресою: АДРЕСА_1 , магазин-кафетерій « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в тому числі, на підставі ліцензії № 14090311202002035, яка дозволяє проводити роздрібну торгівлю тютюновими виробами.
30.01.2021 уповноважені особи Відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП у Миколаївській області склали протокол серії ВАБ № 052973 про вчинення   ОСОБА_2 (працівником позивача) адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП.
Згідно вказаного протоколу 29.01.2021 близько 12:15 год. ОСОБА_2 , працюючи продавцем магазину-кафетерію “Одеса” по АДРЕСА_1 , перебуваючи на робочому місці, реалізувала неповнолітній гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тютюнові вироби, а саме: пачку цигарок «LM Loft» вартістю 53 грн, чим порушила вимоги статті 15-3 Закону № 481/95 
Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про накладення адміністративного стягнення №8 від 17.03.2021 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Начальник ГУ ДПС в у Миколаївській області, на підставі матеріалів перевірки за адміністративною справою щодо ОСОБА_2  від 30.01.2021 № 052973, прийняв податкове повідомлення-рішення від 30.04.2021 № 388214290903 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій на суму 6 800 грн за порушення вимог статті 15-3 Закону №481/95.
За результатами апеляційного оскарження   ОСОБА_2 постанови Южноукраїнського міського суду у справі № 486/518/21 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП та накладення на неї штрафу в сумі 510 грн, П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову від 28.07.2021, відповідно до якої скасував спірну постанову адміністративної комісії №8 від 17.03.2021 та закрив провадження у справі.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на таке.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 19-1.1.16 пункту 19.1 статті 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Закон №481/95 визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.
За правилами статті 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону №481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. 
Частини 4, 5 статті 15-3 Закону №481/95-ВР встановлюють, що  продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18- річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.
Відповідно до абзацу 11 частини 2 статті 17 наведеного Закону  до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95  визначений Порядком затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790).
Відповідно до пункту 5 вказаного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Аналіз наведених норм свідчить, що для застосування фінансових санкцій до суб`єкта господарювання  має бути підтверджений факт продажу  алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.
Скаржник вважає, що доказами, які підтверджують такий факт являються протокол серії ВАБ № 052973 від 30.01.2021 про вчинення ОСОБА_2 (працівником позивача) адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП,  пояснення неповнолітньої та її матері щодо факту продажу тютюну, а також постанова про накладення на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Однак, суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги ці докази, адже вони були спростовані судом при вирішенні справи про адміністративне правопорушення щодо   ОСОБА_2 .
Так, суд установив, що  факт продажу ОСОБА_2 (продавцем позивача) тютюнових виробів є недоведений. Цього висновку суд дійшов ураховуючи, що виписка за 29.01.2021 по банківському рахунку, на який надходять кошти від продажу товару в магазині-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та запис з камери відеоспостереження, яка знаходиться в приміщенні торгівельного залу магазину-кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не підтверджують обставини продажу ОСОБА_2 неповнолітній тютюнових виробів.
Поряд з цим, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що скасування в судовому порядку постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не позбавляє суд, який розглядає по справу суті, та предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями винної особи, права надати їм власну оцінку. 
Проте, вивчивши матеріали даної справи, колегія суддів не встановила інших доказів, окрім доказів, що містяться в матеріалах адміністративної справи.
Слід зазначити, що відповідно до норм частини 2 статті 77 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 30.04.2021 №388214290903 є протиправним та підлягає скасуванню.

Переходячи до правомірності розпорядження контролюючого органу щодо анулювання ФОП ОСОБА_1 ліцензії на право здійснювати торгівлю акцизними товарами, колегія суддів установила таке.

Відповідно до статті 1 Закону№ 481/95 ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Згідно положень статті 15 Закону № 481/95 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі: порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.
Аналізуючи наведені правові норми та фактичні обставини справи щодо відсутності з боку ФОП ОСОБА_1  порушень частин 4 та 5 статті 15-3  Закону № 481/95, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про скасування розпорядження ГУ ДПС в у Миколаївській області від 30.04.2021 № 61-р в частині анулювання ліцензії, виданої ФОП ОСОБА_1 на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

З урахуванням наведених вище норм права та встановлених обставин справи, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції, надавши власну оцінку обставинам справи, вважає, що апеляційна скарга ГУ ДПС в Миколаївській області не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували висновок суду першої інстанції. 
Жодних доводів, які б доводили порушення норм матеріального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, в апеляційній скарзі також не зазначено.

У відповідності до статей 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглянуто рішення суду першої інстанції, що ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та розпорядження в частині анулювання ліцензії – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

          Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

          суддя                                                                                           С. Д. Домусчі

          суддя                                                                                           Л. П. Шеметенко

          Повне судове рішення складено 31.03.2023.